Постанова

Іменем України

02 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 357/9883/13-ц

провадження № 61-18869 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - ОСОБА_1 ;

заінтересована особа - головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Власенко Оксани Анатоліївни;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Кирилюк Г. М., Семенюк Т. А., Рейнарт І. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Білоцерківський МВ ДВС ГТУЮ у Київській області) Власенко О. А.

Скарга мотивована тим, що в Білоцерківському МВ ДВС ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавче провадження № 44023382 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 19 травня 2014 року № 2/357/3163, на виконання рішення Білоцерківського міскрайонного суду Київської області від 03 грудня 2013 року у справі № 357/9883/13-ц.

Відповідно до даного виконавчого листа звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів у порядку виконавчого провадження з визначенням початкової ціни продажу предмету іпотеки на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 27 лютого 2008 року перед публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк»), яка становить 31 164 доларів 87 центів США, що еквівалентно 249 100 грн 80 коп., та 94 027 грн 89 коп.

07 вересня 2018 року ним було подано до Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області заяву, якою повідомлено про звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Усупереч частини другої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій не наступного робочого дня, коли йому стало відомо про звернення до суду з вищевказаною заявою, а лише 12 вересня 2018 року.

Незважаючи на винесення постанови від 12 вересня 2018 року про зупинення виконавчого провадження, 22 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Власенко О. А. було складено акт про витрати виконавчого провадження; винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 700 грн; винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 34 312 грн 87 коп.; прийнято розпорядження № 44023382 про перерахування 700 грн витрат виконавчого провадження на рахунок Головного управління Державної казначейської служби в Київській області; прийнято розпорядження № 44023382 про перерахування суми виконавчого збору на рахунок Головного управління Державної казначейської служби в Київській області; прийнято розпорядження № 44023382 про перерахування 357 131 грн 08 коп. на користь боржника - ОСОБА_3 .

Крім цього, 24 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Власенко О. А. направлено ПАТ «Брокбізнесбанк» вимогу про необхідність надання реквізитів для перерахування коштів.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2018 року у справі № 357/9883/13-ц замінено стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк» його правонаступником - ОСОБА_1 .

Незважаючи на те, що 21 січня 2019 року стягувачем було надано інформацію про рахунки, на які необхідно здійснити погашення заборгованості за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2013 року у справі № 357/9883/13-ц, державним виконавцем не вчинено жодних дій щодо перерахування грошових коштів стягувачу.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив суд визнати протиправними та скасувати: акт державного виконавця про витрати виконавчого провадження від 22 жовтня 2018 року № 44023382; постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 22 жовтня 2018 року; постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 22 жовтня 2018 року; розпорядження від 22 жовтня 2018 року № 44023382 про перерахування 700 грн витрат виконавчого провадження на рахунок Головного управління Державної казначейської служби в Київській області; розпорядження від 22 жовтня 2018 року № 44023382 про перерахування суми виконавчого збору; розпорядження від 22 жовтня 2018 року № 44023382 про перерахування 357 131 грн 08 коп. на користь ОСОБА_3 ; акт від 23 жовтня 2017 року про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Власенко О. А. щодо вчинення виконавчих дій з виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2013 року у справі № 357/9883/13-ц, які були вчинені в період з 12 вересня 2018 року по 18 грудня 2018 року в рамках виконавчого провадження № 44023382.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Власенко О. А. щодо вчинення виконавчих дій з виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2013 року у справі № 357/9883/13-ц.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у складі судді Кошель Б. І. від 17 травня 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії головного державного виконавця Власенко О. А. Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області щодо вчинення виконавчих дій з виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2013 року у справі № 357/9883/13-ц (2/357/3163/13), які були вчинені нею в період з 12 вересня 2018 року по 18 грудня 2018 року в рамках виконавчого провадження № 44023382.

Визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця Власенко О. А. Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області щодо вчинення виконавчих дій з виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2013 року у справі № 357/9883/13-ц (2/357/3163/13).

Визнано протиправними та скасовано: акт державного виконавця про витрати виконавчого провадження від 22 жовтня 2018 року; постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 22 жовтня 2018 року; постанову про стягнення виконавчого збору від 22 жовтня 2018 року; розпорядження № 44023382 про перерахування 700 грн витрат виконавчого провадження на р/р 6335 в ГУ ДКСУ в Київській області, МФО 820172, код за , яке винесене 22 жовтня 2018 року; розпорядження № 44023382 про перерахування 34 312 грн 87 коп. виконавчого збору на р/р 0002 в Казначейство України, МФО 899998, , КБК 22070000, яке винесене 22 жовтня 2018 року; розпорядження № 44023382 про перерахування 357 131 грн 08 коп. на користь ОСОБА_3 на поточний рахунок № НОМЕР_1 (ід № НОМЕР_2 ) в ПАТ «Альфа-Банк», код за ЄДРПОУ , яке винесене 22 жовтня 2018 року. У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що з дня винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій до закінчення строку дії обставин, які стали підставою для винесення вказаної постанови, а саме з 12 вересня 2018 року по 18 грудня 2018 року, державний виконавець не вправі був виносити постанову від 22 жовтня 2018 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, акт про витрати виконавчого провадження від 22 жовтня 2018 року, постанову від 22 жовтня 2018 року про стягнення з боржника виконавчого збору, розпорядження від 22 жовтня 2018 року № 44023382 про перерахування 700 грн витрат виконавчого провадження, розпорядження від 22 жовтня 2018 року № 44023382 про перерахування 34 312 грн 87 коп. виконавчого збору, а також про перерахування ОСОБА_3 357 131 грн 08 коп.

З огляду на те, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2018 року визнано дії державного виконавця щодо не складення акту проведення торгів та відмови у видачі даного акту неправомірними, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги в частині скасування акту про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна від 23 жовтня 2018 року.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року апеляційну скаргу головного державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Власенко О. А. задоволено частково. Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2019 року скасовано.

Провадження у справі в частині визнання неправомірними дій головного державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Власенко О. А. та скасування постанови від 22 жовтня 2018 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, акта про витрати виконавчого провадження від 22 жовтня 2018 року, постанови від 22 жовтня 2018 року про стягнення з боржника виконавчого збору, розпорядження від 22 жовтня 2018 року № 44023382 про перерахування 700 грн витрат виконавчого провадження, розпорядження від 22 жовтня 2018 року № 44023382 про перерахування 34 312 грн 87 коп. виконавчого збору закрито. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Таким чином, справа в частині оскарження дій державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження, акта про витрати виконавчого провадження, постанови про стягнення виконавчого збору, розпорядження про перерахування витрат виконавчого провадження, розпорядження про перерахування суми виконавчого збору підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і не належить до компетенції загального суду.

Неправомірність дій державного виконавця щодо нескладення акту про проведення електронних торгів була встановлена ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2018 року у цій справі.

Отже, відсутні правові підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця щодо складення акту про проведення електронних торгів, які були вчинення на виконання судового рішення.

Оскарження дій державного виконавця щодо складення розпорядження від 22 жовтня 2018 року про перерахування 357 131 грн 08 коп. на користь ОСОБА_3 , а також бездіяльність державного виконавця щодо неперерахування на валютний рахунок стягувача суми боргу зачіпає права боржника, якого не було залучено до у часті у справі. Зазначені порушення норм процесуального права суду першої інстанції не можуть бути усунуті за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив оскаржуване судове рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні його скарги скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі в цій частині ухвалу суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2019 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 357/9883/13-ц з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

У листопаді 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що державним виконавцем, незважаючи на винесення 12 вересня 2018 року постанову про зупинення виконавчого провадження, здійснювалися виконавчі дії після зупинення виконавчого провадження.

Зазначав, що відповідно до статті 365 ЦПК суд апеляційної інстанції самостійно з`ясовує питання про склад учасників судового процесу, а, отже, виявивши наявність осіб, яких не було повідомлено про наявність тієї чи іншої справи суд апеляційної інстанції, на його думку, був зобов`язаний самостійно викликати боржника для участі в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

В частині закриття провадження у справі, судове рішення апеляційного суду не оскаржується, а тому в силу частини першої статті 400 ЦПК України в касаційному порядку не переглядається.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2013 року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на праві власності, та визначено спосіб реалізації - проведення прилюдних торгів у порядку виконавчого провадження з визначенням початкової ціни продажу предмету іпотеки на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 27 лютого 2008 року № 21 перед ПАТ «Брокбізнесбанк», яка становить 31 164 доларів 87 центів США, що еквівалентно 249 100 грн 80 коп. та 94 027 грн 89 коп. та складається із: заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 30 812 доларів 64 центів США, що еквівалентно 246 285 грн 43 коп.; заборгованості по несплаченим процентам у розмірі 352 доларів 23 центів США, що еквівалентно 2 815 грн 37 коп.; заборгованості за нарахованою неустойкою по основній заборгованості у розмірі 66 383 грн 62 коп.; заборгованості за нарахованою неустойкою по несплаченим процентам у розмірі 7 644 грн 27 коп.; штрафу у розмірі 20 тис. грн.

19 травня 2014 року на виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист № 357/9883/13-ц.

15 липня 2014 року старшим державним виконавцем міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 44023382.

06 вересня 2018 року складено протокол № 356391 проведення електронних торгів, відповідно до змісту якого переможцем торгів став ОСОБА_4 , ціна продажу предмета іпотеки - 773 971 грн 20 коп.

07 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області із заявою про зупинення проведення будь-яких виконавчих дій по виконавчому провадженню № 44023382; зупинити оформлення по прилюдним торгам, які відбулися 06 вересня 2018 року (а.с. 54-55).

12 вересня 2018 року головним державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Власенко О. А. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа (а.с. 56).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2018 року скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано дії державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Власенко О. А. щодо нескладення акту проведення електронних торгів та відмови у видачі акту ОСОБА_4 неправомірними. Зобов`язано державного виконавця скласти та видати акт про проведення електронних торгів по ВП № 44023382 та направити даний акт до організатора прилюдних торгів, який їх проводив (а.с. 65-66).

22 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Власенко О. А. винесено: постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (а.с. 67); постанову про стягнення виконавчого збору (а.с. 68); складено акт про витрати виконавчого провадження (а.с. 69); розпорядження № 44023382 про перерахування 700 грн витрат виконавчого провадження (а.с. 70); розпорядження № 44023382 про перерахування 34 312 грн 87 коп. виконавчого збору (а.с. 70); розпорядження № 44023382 про перерахування 357 131 грн 08 коп. на користь ОСОБА_3 (а.с. 71).

23 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Власенко О. А складено акт про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна (а.с. 72-73).

24 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Власенко О. А. на адресу ПАТ «Брокбізнесбанк» направлено вимогу про надання реквізитів для перерахування коштів, які внесені на рахунок Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області переможцем торгів, проведених державним підприємством «Сетам» по лоту № 297031, а саме: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с. 74).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2018 року замінено стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк» його правонаступником - ОСОБА_1 (а.с. 76-78).

18 грудня 2018 року головним державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Власенко О. А. винесені постанови про поновлення вчинення виконавчих дій та про заміну сторони виконавчого провадження (а.с. 79-80).

18 грудня 2018 року головним державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Власенко О. А. надіслано ОСОБА_1 вимогу про надання банківських реквізитів для перерахування коштів, які знаходяться на депозитному рахунку відділу (а.с. 82).

В заяві від 21 січня 2019 року ОСОБА_1 повідомив, що судом було визначено стягнення з боржника суми в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом Національного банку України еквівалент у національній валюті Україні. Вимагав перерахувати грошові кошти в сумі 31 164 долари 87 центів США на його рахунок № НОМЕР_3 в публічному акціонерному товаристві «Банк інвестицій та заощаджень» (а.с. 83).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Згідно з вимогами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2018 року, що набрала законної сили, скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано дії державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Власенко О. А. щодо нескладення акту проведення електронних торгів та відмови у видачі акту ОСОБА_4 неправомірними. Зобов`язано державного виконавця скласти та видати акт про проведення електронних торгів по ВП № 44023382 та направити даний акт до організатора прилюдних торгів, який їх проводив (а.с. 65-66).

Відтак, неправомірність дій державного виконавця щодо нескладення акту про проведення електронних торгів була встановлена вказаною ухвалою суду.

За таких обставин, є обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця щодо складення акту про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна від 23 жовтня 2018 року, які були вчинені на виконання вказаного судового рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що оскарження дій державного виконавця щодо складення розпорядження від 22 жовтня 2018 року про перерахування 357 131 грн 08 коп. на користь ОСОБА_3 , а також бездіяльність державного виконавця щодо неперерахування на валютний рахунок стягувача суми боргу зачіпає права боржника, якого не було залучено до у часті у справі. Зазначені порушення норм процесуального права суду першої інстанції не могли бути усунуті на стадії апеляційного розгляду скарги.

Доводи касаційної скарги правильність висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, а зводяться до не згоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара