г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1512/20
Номер провадження 2/213/1296/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Алексєєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бабейкіної Н.О.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 . Він звернувся до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно, проте отримав постанову про відмову, оскільки ним пропущений строк у шість місяців, встановлений законом для подачі заяви і прийняття спадщини. Вказує, що пропустив встановлений строк, оскільки вважав, що спадщину прийняла його сестра - відповідач у справі ОСОБА_3 , так як остання запевнила його в цьому намірі. Просить визначити йому додатковий строк у два місяці після набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_5 .

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, відповідно до яких позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_5 , внаслідок пропущення шестимісячного строку. Вказав, що на момент смерті батька позивача за адресою: будинок АДРЕСА_1 були зареєстровані мати відповідача та його племінниця. Відповідач не зверталась до нотаріуса для прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2020 року постановлено відкрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року постановлено заяву представника позивача - адвоката Дербіна Дмитра Олександровича про витребування доказів - задовольнити та витребувати у Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кульбіди Євгенія Михайловича копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2020 року постановлено закрити підготовче провадження по даній цивільній справі.

Вислухав представника позивача, дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.

За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Так, відповідно до свідоцтва про народження батьками позивача, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.15).

Як видно із свідоцтва про смерть мати позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_5 , про шо свідчить свідоцтво про смерть (а.с.19).

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 (а.с.20).

Згідно з постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кульбіди Є.М. від 16 березня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , у зв`язку із пропуском строку у шість місяців, встановленого законом для подачі заяви та прийняття спадщини (а.с.21).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із права особи звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини при пропуску цього строку з поважних причин, що передбачено ст.1272 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частина 1 статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з положеннями ст.ст. 1296, 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Отже, вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування.

Так, судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, позивач належними, допустимими та достовірними доказами повинен довести порушення його прав.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як видно із наданих приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Є.М. документів, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась. На момент смерті із спадкодавцем були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.46-52), відповідач ОСОБА_3 не зверталась із заявою про прийняття спадщини, тому не є спадкоємцем, яка прийняла спадщину, внаслідок чого є неналежним відповідачем у даній справі. Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.

Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача. Жодних клопотань з цього приводу позивач, його представник не заявив. Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача (відповідачів).

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог не надано доказів порушення саме відповідачем ОСОБА_3 його невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 1220, 1222, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 77, 81,89 141, 263, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Дата складення повного тексту судового рішення - 06 листопада 2020 року.

Суддя О.В. Алексєєв