КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/889/20
Провадження №2/319/378/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2020 року смт. Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Солодовнікова Р.С,
при секретарі судового засідання Поньки Н.А.,
за відсутності осіб, які беруть участь у справі,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням,
26 жовтня 2020 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) про позбавлення права користування житловим приміщенням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі - відповідач).
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона є спадкоємцем за законом після чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Даний будинок належав чоловікові ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на підставі
договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Куйбишевського районного нотаріального округу Запорізької області Никоненко Л.К. 18.12.2003 за реєстровим №234, право власності на житловий будинок зареєстроване комунальним підприємством «Куйбишевське бюро технічної інвентаризації» за номером запису 668. У даному будинку зареєстровані дві особи - онуки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Останні понад вісім років тому виїхали до Криму в зазначеному будинку не проживають, жодної участі в утриманні будинку не беруть, господарства на території присадибної ділянки не мають, після вибуття на інше місце проживання добровільно здійснювати зняття з реєстрації не бажають. Позивач має намір реалізувати житловий будинок, однак через відмову відповідачів від зняття з реєстрації добровільно, вона обмежена у праві вільно розпоряджатися своїм майном. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , права користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на задоволенні позову наполягає.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення) відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України.
Суд дійшов висновку про те, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.
Відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2020, виданого Ярошенком С.В., приватним нотаріусом Більмацького районного нотаріального округу Запорізької області та реєстрованого в реєстрі за №355, та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №220864304 від 19.08.2020 ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Никоненко Л.К., приватним нотаріусом Куйбишевського районного нотаріального округу Запорізької області Запорізької області 18 лютого 2003 року за реєстром за №234, право власності на житловий будинок зареєстроване комунальним підприємством «Куйбишевське бюро технічної інвентаризації» 06.03.2003 року в книгу 5, номер запису 668, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237307, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.03.2003 за №124701(а.с. 5,7).
Родинні відносини сторін, а саме те, що відповідачі є онуками позивача судом не встановлено, через відсутність усіх документів підтверджуючих родинний зв`язок.
Копії свідоцтв про народження (а.с. 19, 20), свідоцтва про смерть (а.с.18) зазначений родинний зв`язок не доводять, оскільки не підтверджують зміни прізвищ сторін. Інших документів позивачем суду не надано.
Відповідно до акту про фактичне проживання громадянина та склад його сім`ї від 15.10.2020 в житловому будинку АДРЕСА_1 на підставі будинкової книги зареєстровані: ОСОБА_1 з 18.02.2003, ОСОБА_2 з 18.02.2003, ОСОБА_3 з 15.01.2008. Під час обстеження житлового приміщення, опитування сусідів встановлено, що у зазначеному вище будинку фактично не проживають: ОСОБА_1 з травня 2020 року, ОСОБА_2 з 2011 року, ОСОБА_3 з 2014 року. Місце фактичного проживання відповідачів зазначено м. Севастополь.
Як випливає з копій паспортів відповідачів: ОСОБА_2 уклала шлюб 20.06.2009 в Нахимівському відділі РАЦС м. Севастополь з ОСОБА_6 , а ОСОБА_3 уклала шлюб 13.09.2013 у Відділі ДРАЦС Нахімовського РУЮ м.Севастополь з ОСОБА_7 .
Позивач має намір продати житловий будинок, однак через відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від зняття з реєстрації добровільно, вона обмежена у праві вільно розпоряджатися своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з положеннями ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як вбачається зі змісту зазначених норм матеріального права, право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду. Однією з підстав зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням.
Враховуючи те, що відповідачі тривалий час (понад один рік) не проживають у будинку через що втратили право користування ним, а їх реєстрація порушує (обмежує) право користування власністю ОСОБА_1 , тому вимоги останньої є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.
На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2-5, 7, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 263 - 265, 280 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права користування житловим будинком, який належить ОСОБА_1 і розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , права користування житловим будинком, який належить ОСОБА_1 і розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Куйбишевський районний суд Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: Р.С.Солодовніков