Провадження № 6/234/365/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Чернобай А.О.,

секретар судового засідання Максимова В.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

До Краматорського міського суду Донецької області звернувся із заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Із заяви вбачається, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 06.02.2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики від 12.05.2014 року в сумі 4 606,90 доларів США, судовий збір в сумі 1 549,60 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Донецького Апеляційного суду від 23.06.2020 року рішення Краматорського міського суду Донецької області від 06.02.2020 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики від 12.05.2014 року в сумі 15 000 доларів США та судовий збір у сумі 3 794,53 грн. та 5 684,28 грн.

17.07.2020 року приватним виконавцем Літвиненко О.В. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 234/15107/19 та проводяться виконавчі дії.

ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем та має дохід виключно від підприємницької діяльності, яка на теперішній час не надає можливості відразу погасити заборгованість за рішенням суду, при цьому дає можливість при здійсненні господарської діяльності, здійснення якої неможливо при виконанні примусового стягнення боргу, за деякий час зібрати необхідну суму, тобто є необхідність відстрочення погашення боргу.

За 7 місяців 2020 року ОСОБА_1 має дохід у розмірі 92 274 грн. В умовах карантину, у березні червні 2020 року, здійснення господарської діяльності було вкрай ускладнено. Зараз є всі підстави вважати, що протягом року відповідач може сплатити залишок несплаченого боргу у сумі 13 585, 78 доларів США та боргу зі сплати судового збору у сумі 9 478,31 грн.

За час здійснення виконавчого провадження з боржника стягнуто на користь стягувача 38 864,39 грн, що еквівалентно 1414,22 доларів США.

Просить суд, відстрочити виконання рішення Донецького Апеляційного суду від 23.06.2020 року за виконавчим листом Краматорського міського суду № 234/15107/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 залишку боргу у розмірі 13 585,78 доларів США та боргу з оплати судового збору у розмірі 9 478,31 грн. на один рік, до 15.10.2020 року.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, представник заявника надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі та без участі заявника, подану заяву про відстрочку виконання рішення суду підтримує та просить суд її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву, згідно якої просили розглянути справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики без їх участі, проти задоволення заяви не заперечували.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 06.02.2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики від 12.05.2014 року в сумі 4 606,90 доларів США, судовий збір в сумі 1 549,60 грн. В іншій частині позову відмовлено. (а.с. 135-138).

Постановою Донецького Апеляційного суду від 23.06.2020 року рішення Краматорського міського суду Донецької області від 06.02.2020 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики від 12.05.2014 року в сумі 15 000 доларів США та судовий збір у сумі 3 794,53 грн. та 5 684,28 грн. (а.с. 170-176)

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Перелік обставин, що можуть бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз`яснив, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено. При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути враховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого встановлюється можливість задоволення такої заяви. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Зазначена норма кореспондується із приписами статті 33 Закону України «Про виконавче провадження». Так, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Заявник просить відстрочити виконання рішення Донецького Апеляційного суду від 23.06.2020 року за виконавчим листом Краматорського міського суду № 234/15107/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 залишку боргу у розмірі 13 585,78 доларів США та боргу з оплати судового збору у розмірі 9 478,31 грн. на один рік, до 15.10.2020 року.

Згідно з Узагальненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», під час розгляду заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 435 ЦПК України, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Наведений у ст. 435 ЦПК України перелік найбільш характерних виняткових обставин, що можуть враховуватися судом під час розгляду питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Згідно з вимогами ст. 435 ЦПК України, саме заявник зобов`язаний довести зазначений локальний предмет доказування.

В обґрунтування доводів заяви заявником додано податкові декларації з податку на додану вартість за січень липень 2020 року, податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи підприємця за півріччя 2020 року (а.с. 188-195)

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2020 року № 62602970 приватним виконавцем Літвиненко О.В. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 234/15107/19 (а.с. 196) та проводяться виконавчі дії.

Згідно розрахунку приватного виконавця по виконавчому провадженню № 62602970 від 21.08.2020 року підлягає стягненню 418 585, 81 грн, стягнуто з боржника на користь стягувача 38 864,39 грн., залишок боргу становить 379 721,42 грн. (а.с. 199)

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, отримує доходи, які не дають йому можливість відразу сплатити борг, має проблеми із майновим станом, оскільки у зв`язку з проведення карантинних обмежень на території України, здійснення підприємницької діяльності ускладнено.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява N 40450/04), яке набуло статусу остаточного, зазначено, що право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування. Розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Слід зазначити, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України).

На підставі чого, суд може задовольнити відстрочку виконання судового рішення тільки до 23 червня 2021 року, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 435 ЦПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 надав суду переконливі докази свого тяжкого матеріального становища, а також наявності інших істотних умов, а саме: введення карантину та продовження адаптивного карантину в країні, в зв`язку з чим здійснення господарської діяльності заявника ускладнено, що ускладнює виконання рішення суду.

Посилання заявника на вказані обставини є достатніми, на думку суду, підставами для відстрочки виконання рішення, судом також враховані інтереси стягувача, який просив заяву ОСОБА_2 задовольнити, а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Враховуючи наведене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що є всі законні та обґрунтовані підстави для відстрочки виконання рішення суду з тих підстав, що базується на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника, оскільки заявником надано докази, які підтверджують настання несприятливих для нього фінансових обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12-13, 76, 81, 258-261, 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Донецького апеляційного суду від 23 червня 2020 року у справі № 234/15107/19 (провадження № 22-ц/804/1544/20) на один рік з дня набрання рішення законної сили, тобто до 23.06.2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.О. Чернобай