МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/7460/16-ц
Пр. №6/521/670/20
УХВАЛА
05 листопада 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Сегеди О.М.
при секретарі Ткач А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» (далі ПАТ КБ Правекс-Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 липня 2016 року позов ПАТ КБ Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2017 року було замінено стягувача ПАТ КБ Правекс-Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»).
30 жовтня 2020 року представник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», яке є правонаступником ПАТ КБ Правекс-Банк»», звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, в обґрунтування якої зазначав, що 27 січня 2017 року Малиновським районним судом м. Одеси на виконання заочного рішення суду від 13 липня 2016 року по даній було видано виконавчий лист №521/7460/16-ц.
Вказував, що 31 травня 2017 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2, відповідно до умов якого банк відступив, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №6649-032/08Р від 25 квітня 2008 року, укладеним між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 .
Стверджував, що строк пред`явлення виконавчого листа №521/7460/16-ц до виконання був пропущений з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що вказаний лист ним було отримано від первісного стягувача, коли вже сплинув строк пред`явлення його до виконання та був таким на момент ухвалення судового рішення про заміну сторони виконавчого провадження.
Посилаючись на викладені обставини, заявник просив суд поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа №521/7460/16-ц, виданого 27 січня 2017 року Малиновським районним судом м. Одеси на виконання заочного рішення суду від 13 липня 2016 року по справі №521/7460/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості за кредитним договором №6649-032/08Р від 25 квітня 2008 року, до виконання.
Представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України.
Згідно ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ПАТ КБ Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа №521/7460/16-ц).
З матеріалів справи вбачається, що 27 січня 2017 року Малиновським районним судом м. Одеси на виконання заочного рішення суду від 13 липня 2016 року по справі №521/7460/16-ц було видано виконавчий лист (а.с. 119).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2017 року, яка набрала законної сили 27 вересня 2017 року, було замінено стягувача ПАТ КБ Правекс-Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (а.с. 109).
Як вбачається з поданої заяви, заявник обґрунтовує вимогу про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа №521/7460/16-ц до виконання тим, що вказаний лист ним було отримано від первісного стягувача, коли вже сплинув строк пред`явлення його до виконання та був таким на момент ухвалення судового рішення про заміну сторони виконавчого провадження.
Суд вважає, що таке твердження заявника не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, оскількизі змісту вказаного виконавчого листа №521/7460-16-ц вбачається, що строк його пред`явлення до виконання встановлено до 08 листопада 2017 року, а ухвала про заміну стягувача від 21 вересня 2017 року набрала законної сили 27 вересня 2017 року.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з частиною 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
Виконавчий документ, виданий до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», пред`являється до виконання у строки, встановлені прикінцевими та перехідними положеннями цього Закону. Вказаний закон набрав чинності 05 жовтня 2016 року.
Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом №1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону №1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.
Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі №905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі №5016/149/2011(17/6).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявник мав достатньо часу для звернення до виконавчої служби з приводу виконання заочного рішення суду від 13 липня 2016 року.
Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Разом з тим, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.
Так, в рішенні Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.
Відповідно до ст. 433 ЦПК, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.
Проаналізувавши вказану норму, суд приходить до висновку, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання може бути поновлений лише у разі визнання судом поважними причин його пропуску.
Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що заявник мав реальну можливість у визначений законодавством строк, встановлений для виконання рішення суду, своєчасно вжити заходів для пред`явлення виконавчого листа по справі №521/7460/16-ц до органів виконавчої служби, однак не скористався своїм правом.
Суд вважає, що заявником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого листа №521/7460/16-ц до виконання.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа.
Керуючись ст. 433 ЦПК України, суд
ухвалив:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М. Сегеда