Єдиний унікальний номер 725/2212/20
Номер провадження 2/725/361/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2020 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю секретаря Майстрюк В.О.,

представника позивача: Кравчука Д. В.

відповідача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача: Пастуха В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, державного реєстратора Карвацької Галини Федорівни та ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Вказує, що відповідно до матеріалів первинної інвентаризації від 22.02.1966 року Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації житловий будинок АДРЕСА_1 мав загальну площу 58,0 м.кв., житлову 30,40 м.кв. та його забудовником був ОСОБА_4 .

У 1977 році в житловому будинку за вказаною адресою проведено реєстрацію поточних змін та зафіксовано загальну площу будинку 78,80 м.кв., житлову - 43,80 м. кв.

Відповідач ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.1978 року, набув у приватну власність все будинковолодіння АДРЕСА_1 . Свідоцтво зареєстроване Чернівецьким ОБТІ 05.04.1978 року номер запису 4575, у книзі №34 стор. 152.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.1978 року, гр. ОСОБА_5 набула у власність 39/100 ідеальних часток будинковолодіння АДРЕСА_1 , придбавши наведену частку будинку у відповідача ОСОБА_2 .

В липні 1979 року на підставі рішення Виконавчого комітету Першотравневої районної ради народних депутатів Чернівецької області №221/15 від 20.07.1979 року отримала дозвіл про поліпшення житлових умов у вищевказаному житловому будинку.

Висновком ЧКОБТІ про часткове співвідношення між співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1 запропоновано видати свідоцтва про право власності гр. ОСОБА_6 , яка користується 58/100 частин житлового будинку, ОСОБА_2 , який користується 42/100 частин житлового будинку.

06.09.2005 року ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на 58/100 частин, яке зареєстроване у ЧКОБТІ 08.09.2005 року на праві приватної спільної часткової власності №11/969330.

Окрім того, заявою від 23.09.2005 року, посвідченою приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Блауш Н. З. відповідач ОСОБА_2 відмовився від здійснення переважного права купівлі 58/100 часток будинковолодіння, як його співвласник, відповідно до ст. 362 ЦПК України.

26.09.2005 року згідно договору купівлі-продажу, ОСОБА_5 , як продавець відчужує ОСОБА_3 , як покупцю, 58/100 ідеальних часток житлового будинку по АДРЕСА_1 .

03.10.2005 року ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 58/100 часток житлового будинку, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8520226.

У 2018 році позивачу випадково стало відомо про те, що відповідач ОСОБА_2 просить провести поділ земельної ділянки, яка належить йому на праві спільної сумісної власності, маючи нібито документ на підставі якого йому належить 61/100 житлового будинку.

Позивач стверджує, що із наявними в неї документами, які підтверджують її право власності на 58/100 часток житлового будинку звернулася до відповідача державного реєстратора Карвацької Г. Ф., яка пояснила, що реєстрація права власності відповідача ОСОБА_2 здійснена нею на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.04.1978 року та стверджувала, що у позивача з ОСОБА_2 немає спільного будинковолодіння, оскільки у нього окремий будинок без співвласника.

Вказувала, що при реєстрації права власності відповідача ОСОБА_2 на 61/100 часток державний реєстратор Карвацька Г. Ф. бачила суперечності з уже зареєстрованим за позивачем правом власності.

Просить скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 61/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

У поданому відзиві відповідач ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні позову та вказувала, що згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 05.06.2018 року №41446387, державним реєстратором прав на нерухоме майно Шевчук Н. С. під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку подала ОСОБА_3 для проведення державної реєстрації права власності на 58/100 часток на житловий будинок по АДРЕСА_1 , встановлено наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно: в ДРРПНМ вже було зареєстровано право власності за іншим суб`єктом у розмірі 61/100 спірного будинку. Також, однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом. Рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 в розмірі 61/100 частки житлового будинку проводилося на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом, яке було подане ОСОБА_2 при реєстрації.

У поданому відзиві ОСОБА_2 вказав, що в квітні 1978 року отримав у спадок від батька житловий будинок, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. В липні 1978 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_5 39/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що підтверджується договором. 21.07.1978 року вказаний договір було зареєстровано в ЧМОБТІ та за гр. ОСОБА_5 зареєстровано 39/100 часток будинку. Також відповідно до додатку №1 до рішення райвиконкому №358/17 від 02.10.1981 року ОСОБА_5 отримала дозвіл на добудову кухні, коридору та ванної кімнати. 20.07.2017 року ОСОБА_2 зареєстрував за собою право власності на нерухоме майно 61/100 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вказував, що протягом тривалого часу ОСОБА_5 жодних добудов не проводила, а в 2005 році продала ОСОБА_3 частку житлового будинку, згідно договору купівлі-продажу від 26.09.2005 року, а саме 58/100 ідеальних часток житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами. З листа ЧКОБТІ від 27.05.2005 року №1376 ОСОБА_5 належить 39/100 часток будинку, а ОСОБА_2 - 58/100 часток. Внаслідок добудови змінилось дольове співвідношення між власниками, а тому запропоновано змінити дольове співвідношення ОСОБА_5 58/100 часток, а ОСОБА_2 42/100 часток. Згідно висновками ЧКОБТІ про часткове співвідношення між власниками та вирішено видати свідоцтва про право власності громадянам: ОСОБА_6 , яка користується 58/100 часток житлового будинку, ОСОБА_2 , який користується 42/100 частин вказаного житлового будинку. ОСОБА_2 , як зазначив у відзиві, свою згоду на проведений ЧКОБТІ перерахунку часток будинку не надав. Вказує, що жодні документи не містять доказів того, що право на власності ОСОБА_2 на 61/100 часток у спірному будинковолодінні було б скасовано чи видано йому нове свідоцтво про право власності на 42/100 часток.

Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 просив задовольнити позовні вимоги.

Під час судового засідання відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов не визнали та в задоволенні позову просили відмовити з підстав зазначених у відзиві.

Представник відповідача ОСОБА_8 заперечував проти задоволення позову.

Суд заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Судом встановлено, що 17.07.1978 року на підставі договору купівлі-продажу, що нотаріально посвідчений державним нотаріусом Чернівецької державної нотаріальної контори Прус Є.Г., ОСОБА_5 придбала у власність 39/100 ідеальних часток будинковолодіння АДРЕСА_1 у відповідача ОСОБА_2 (а.с. 12)

В липні 1979 р. ОСОБА_5 на підставі рішення Виконавчого комітету Першотравневої районної ради народних депутатів Чернівецької області №221/15 від 20.07.1979р. отримала дозвіл про поліпшення житлових умов в житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с.13)

Додатком №1 до рішення Виконавчого комітету Першотравневої районної ради народних депутатів Чернівецької області №538/17 від 02.10.1981р. отримала дозвіл про поліпшення житлових умов в житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с.14-15)

На підставі вказаних рішень Виконавчого комітету Першотравневої районної ради народних депутатів Чернівецької області, письмової згоди відповідача ОСОБА_2 від 02.01.1979 року як співвласника будинковолодіння, інвентаризаційної справи від 24.02.2003р., креслень на прибудову, затверджених районним архітектором 15.04.2004 р. та поданих на розгляд міжвідомчої комісії, Висновку СЕС, зареєстрованого 24.03.2004р. №1462/02-02, експертного висновку протипожежної безпеки Першотравневого району м. Чернівці №79/04-2004 від02.04.2003р., заяви-згоди відповідача ОСОБА_2 від 15.04.2004р., акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку від 10.08.2005р., рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 23.08.2005р. №654/14 про затвердження акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію житлових будинків з належними надвірними спорудами- гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 запропоновано замінити існуючі правовстановлюючі документи на свідоцтва про право власності в будинку АДРЕСА_1 .(а.с.16-27).

06.09.2005р. ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, форма власності приватна спільна-часткова 58/100 частин, яке зареєстровано у ЧКОБТІ 08.09.2005 року на праві приватної спільної часткової власності №11/969330, дата прийняття рішення та внесення запису до Реєстру прав власності 08.09.2005р., витяг про реєстрацію права власності №8286557 від 08.09.2005р., номер запису 4575, книга 34, стор. 152. (а. с.28-30).

26.09.2005р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом, ОСОБА_6 як продавець, відчужує, а ОСОБА_3 , як покупець, купує 58/100 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.10.2005 року №852026. (а. с.33)

Також в матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_2 , посвідченої нотаріусом, про відмову від здійснення переважного права купівлі 58/100 часток будинковолодіня, як його співвласник, що передбачено ст. 362 ЦПК України. (а. с.31)

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.04.1978 року державним реєстратором Карвацькою Г. Ф. було здійснено реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 61/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 20.07.2017 року.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» засадами державної реєстрації є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Частиною 3 ст. 3 вищевказаного закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, які виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ, здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.п.1, 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Всупереч вказаним вимогам, відповідач ОСОБА_1 , як державний реєстратор, приймаючи рішення про реєстрацію права власності на 61/100 часток будинковолодіння АДРЕСА_1 та вносячи відповідний запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно не виконала вимог законодавства, оскільки не подала запит до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, не витребувала інформацію , необхідну для такої реєстрації.

Відповідно до положень п. 19 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ №1141 від 26.10.2011р., програмні засоби ведення Державного реєстру речових прав забезпечують пошук відомостей про речові права, про об`єкти та суб`єкти таких прав, у тому числі у невід`ємній архівній складовій частині Державного реєстру прав.

Згідно п. 2 Порядку, невід`ємна архівна складова частина Державного реєстру прав - Реєстр прав власності на нерухоме майно. В разі відсутності відомостей у Державному реєстрі прав та Реєстрі прав власності на нерухоме майно реєстратор використовує реєстраційні дані, які містяться на паперовому носії інформації.

Пунктом 40 вказаного Порядку відомості невід`ємної архівної складової частини Державного реєстру прав використовуються державним реєстратором під час проведення державної реєстрації прав для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію прав, їх обтяжень, у тому числі з метою їх перенесення до Державного реєстру прав та погашення у випадках, передбачених цим Порядком.

Згідно п. 12 Порядку, розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав.

Положеннями п. 5. ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна, його реєстраційний номер не змінюється.

Всупереч вимогам ст. 15 вищевказаного закону, державним реєстратором Карвацького Г. Ф. внесено новий запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відкрито новий розділ на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на 61/100 індивідульну частку та змінено реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, відповідач ОСОБА_1 , здійснюючи реєстраційні дії в інтересах ОСОБА_2 , порушила вищевказані норми законодавства, оскільки не вчинила всіх зазначених дії.

Крім того, позивач звернувся до суду з вимогою про відшкодування понесених позивачем судових витрат, які складаються із витрат по сплаті судового збору суму 840,80 грн., та витрат на правничу допомогу.

Згідно ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд приходить до висновку про задоволення вимог про відшкодування судових витрат в частині сплати судового збору в розмірі 840,80 грн., та відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, оскільки жодного доказу понесених витрат на правничу допомогу суду надано не було.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15, 16, 22, ЦК України, ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, ЦПК України, ст. ст. 2, 3, 9, 10, 24 ЗУ "Продержавну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, державного реєстратора Карвацької Галини Федорівни та ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 61/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , номер запису про право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 21480830 від 17.07.2017 року вчинений державним реєстратором Карвацькою Галиною Федорівною на підставі рішення індексний номер 36229096 від 20.07.2017р.

Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, судовий збір у сумі 840, 40 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька