Справа № 442/6245/20
Провадження № 4-с/442/36/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря Антоненко В.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

приватного виконавця Пиць А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на діїприватного виконавця Пиць А.А., в якій просить визнати у виконавчому провадженні ВП №62860023 неправомірною та скасувати вимогу №9009 від 28.09.2020 приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича.

Скаргу мотивує тим, що постановою приватного виконавця Пиць А.А. відкрито виконавче провадження ВП №62860023 від 19.08.2020 з примусового виконання виконавчого листа №2-578/2010, виданого 04.04.2012 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з неї на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі 1859367,48 грн. 19.08.2020 виконавцем отримано інформаційну довідку №220899248 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника ОСОБА_1 , відповідно до даних якої, за боржником зареєстровано нежитлове приміщення магазину площею 113,2 кв.м. та квартира площею 114,8 кв.м. У межах даного виконавчого провадження виконавець прийняв ряд постанов. 26.08.2020 постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми звернення стягнення. 26.08.2020 постанову про опис та арешт майна боржника, якою накладено арешт на належне боржнику майно (нежитлове приміщення, приміщення магазину загальною площею 113,2 кв.м., розташоване на АДРЕСА_1 , та квартиру АДРЕСА_2 . 22.09.2020 постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для визначення в процесі примусового виконання рішення суду вартості вищевказаного нежитлового приміщення. Також 22.09.2020 постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для визначення в процесі примусового виконання рішення суду вартості вищевказаної квартири.

23.09.2020 їй надійшла вимога приватного виконавця за №8863 від 22.09.2020, у якій останній, серед іншого, повідомив про те, що 25.09.2020 ним буде здійснюватися виїзд із суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 для огляду майна боржника та виявлення іншого майна, на яке можна звернути стягнення, а також вимагав надати доступ для огляду вищезгаданого нерухомого майна приміщення магазину та квартири. 25.09.2020 приватним виконавцем було складено акт про те, що проведений з експертом огляд приміщення магазину, а зі слів ОСОБА_1 огляд до квартири нею надано не буде.

28.09.2020 виконавець повторно виніс вимогу №9009 від 28.09.2020 з тим, щоб вона надала йому доступ до квартири для огляду разом із суб`єктом оціночної діяльності. Вважає таку вимогу неправомірною.

29.08.2020 на ім`я виконавця нею надіслано декларацію про її, як боржника, доходи та майно. У декларації вона вказала, що згадана квартира, яка належить їй на праві власності, виступає як забезпечення зобов`язань за споживчим кредитним договором в іноземній валюті від 11.06.2008 та договором іпотеки від 11.06.2008, укладеними між нею та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Дана квартира не перевищує 140 кв.м., використовується як місце постійного проживання, іншого нерухомого майна (житла) у власності не знаходиться, тому квартира підпадає під дію «Мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів». На підтвердження цього, вона додала до декларації відповідні документи та просила врахувати це при провадженні виконавчих дій.

Вважає, що, призначивши у виконавчому провадженні суб`єкта оцінки, виконавець розпочав реалізацію нерухомого майна боржника, у даному випадку приміщення магазину та квартири, що їй належать. Тобто, на її переконання, виконавець у порушення вимог вищевказаного Закону вчиняє виконавчі та процесуальні дії, пов`язані з примусовим стягненням (відчуженням без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке є предметом іпотеки та виступає як забезпечення зобов`язань за споживчим кредитом, наданим банком в іноземній валюті, і таке нерухоме майно використовується як постійне місце проживання за відсутності у власності іншого нерухомого житлового майна, а загальна площа квартири не перевищує 140 кв.м.

Крім цього, вважає дії приватного виконавця такими, що порушують порядок черговості звернення стягнення на майно боржника та вчинені без дотримання ним засад справедливості, неупередженості та об`єктивності, а також співмірності заходів примусового виконання рішення та обсягу вимог за рішенням при провадженні виконавчих дій.

У судовому засіданні ОСОБА_1 подану скаргу підтримала з підстав, викладених у ній. Доповнила, що на сьогоднішній день уприватного виконавцянемає підстав вважати, що звернення стягнення на приміщення магазину, за відсутності оцінки вартості такого, не забезпечить виконання рішення суду. На її думку, виконавець порушує порядок черговості звернення стягнення на майно, оскільки також ним не встановлена наявність іншого майна, окрім згаданого. Вважає, що правових підстав для огляду її квартири разом із суб`єктом оціночної діяльності немає. Підтримала також викладене у письмовій відповіді на заперечення приватного виконавця. Просить задоволити вимоги скарги.

Приватний виконавець Пиць А.А. подав письмові заперечення на скаргу, у яких зокрема зазначає, що вимога щодо надання доступу до квартири не порушує встановлених вимог закону, оскільки не є відчуженням майна боржника без його згоди, а отже, не є примусовою реалізацією квартири шляхом електронних торгів. Наявність постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності не свідчить про те, що виконавцем розпочато реалізацію майна боржника. Письмові заперечення приватний виконавець Пиць А.А. підтримав у судовому засіданні та доповнив, що оскаржувана вимога була спрямована на те, щоб оглянути майно (квартиру) зсередини, а також інше рухоме майно, яке у ній знаходиться. Вважає, що порядок черговості звернення стягнення на майно ним не порушується, як і будь-які інші дії вчиняються ним у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження». Просить відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги скарги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. знаходиться виконавчий лист №2-578/2010, виданий Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 04.04.2012, про стягнення з ОСОБА_1 в користьТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 1859367,48 грн, що стверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2020 (ВП №62860033).

З матеріалів справи також вбачається, що у межах згаданого виконавчого провадження 26.08.2020 постановою приватного виконавця Пиць А.А. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 . Постановою від 26.08.2020 приватним виконавцем Пиць А.А. описано та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 : нежитлове приміщення загальною площею 113,2 кв.м., розташоване на АДРЕСА_1 , та квартиру №7 загальною площею 114,8 кв.м., на АДРЕСА_3 .

З декларації про доходи та майно боржника ОСОБА_1 зокрема вбачається, що вищезгадана квартира виступає як забезпечення зобов`язань за споживчим кредитним договором в іноземній валютівід 11.06.2008 та договором іпотеки від 11.06.2008, укладеними між нею та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Дана квартира не перевищує 140 кв.м., використовується як місце постійного проживання, іншого нерухомого житлового майна у власності не знаходиться, тому квартира підпадає під дію «Мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів».

22.09.2020 приватним виконавцем винесено дві постанови, якими у згаданому виконавчому провадженні призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_2 , якому постановлено надати провести та визначити в процесі примусового виконання рішення суду вартість майна боржника: нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 , загальною площею 113,2 кв.м., а також надати провести та визначити в процесі примусового виконання рішення суду вартість майна боржника: квартира АДРЕСА_4 .

Цього ж дня приватним виконавцем скеровано Кінаш О.А. вимогу №8863, якою повідомлено про здійснення ним та СОД ОСОБА_2 виїзду для огляду майна боржника та виявлення іншого майна, на яке можна звернути стягнення, у зв`язку з чим вимагав 25.09.2020 надати доступ для огляду до вищезгаданих нежитлового приміщення та квартири. Водночас, виконавець повідомив боржника, що першочергово відбуватиметься огляд нежитлового приміщення, після огляду приміщення відбуватиметься огляд квартири.

25.09.2020 приватним виконавцем складено акт про те, що на виконання вимоги №8863 проведено огляд нежитлового приміщення; зі слів боржника ОСОБА_1 доступу до квартири АДРЕСА_4 нею надано не буде.

Не зважаючи на ствердну відмову боржника надати доступ до її житла, приватний виконавець повторно виніс вимогу за №9009 від 28.09.2020, якою повідомив про його виїзд із СОД ОСОБА_2 для огляду майна боржника та виявлення іншого майна, на яке можна звернути стягнення, та вказав, що вимагає 02.10.2020 надати доступ для огляду майна боржника: квартири АДРЕСА_4 .

Положеннями статті 13 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Поряд з тим, пунктом 4 частини 3 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має правоза наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи письмові докази справи, суд звертає увагу на те, що приватним виконавцем у згаданому виконавчому провадженні призначено суб`єкта оціночної діяльності саме задля проведення та визначення в процесі примусового виконання рішення суду вартості майна боржника: нежитлового приміщення та квартири АДРЕСА_4 . Як наслідок, виконавець вимагав у боржника ОСОБА_3 надати доступ до вказаних приміщень у визначений ним день. Натомість, ОСОБА_3 завчасно надала виконавцеві декларацію про доходи та майно боржника, у якій зокрема зазначила, що вказана квартира виступає як забезпечення зобов`язань за споживчим кредитним договором в іноземній валюті, не перевищує 140 кв.м., використовується як місце постійного проживання та підпадає під дію «Мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів», у зв`язку з чим і відмовила у наданні приватному виконавцеві із суб`єктом оціночної діяльності доступу до квартири. Однак, не зважаючи на це, виконавець ОСОБА_4 повторно виніс вимогу за №9009 від 28.09.2020. з метою огляду квартири Доводи останнього про те, що боржник могла надати доступ до житлового приміщення лише йому (без СОД) з метою виявлення іншого майна, на яке можна звернути стягнення, є необґрунтованими, оскільки згідно із вказаною письмовою вимогою виконавець вимагав: «02.10.2020 о 13.00 надати доступ для огляду до майна боржника: квартира…», зазначаючи кількість кімнат та площу.

Відтак, маючи категоричну відмову боржника він надання доступу до житла у зв`язку з тим, що таке підпадає під дію Мораторію, приватний виконавець не мав законних підстав повторно вимагати у боржника надання йому доступу до квартири разом із суб`єктом оціночної діяльності з метою огляду приміщення. Слід також ззауважити, що під час здійснення виконавчого провадження законом передбачена можливість проведення виконавцем перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи (з метою виявлення майна). Проте, оскаржувана вимога приватного виконавця не була спрямована на вчинення саме таких виконавчих дій. І лише вичерпавши усі можливості виконати рішення суду, приватний виконавець вправі звернутися з поданням про примусове проникнення до житла та за наявності вмотивованого рішення суду має право безперешкодно входити до житлового приміщення боржника і проводити у ньому огляд.

Поряд з тим, звертаючись із письмовим запереченням на скаргу, приватний виконавець просив зокрема вирішити питання про стягнення на його користь понесених ним судових витрат по справі, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу. Зважаючи на положення статті 452 ЦПК України (розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги) і те, що скаргу ОСОБА_1 задоволено, стягнення з останньої понесених виконавцем судових витрат не можуть підлягати задоволенню.

Керуючись ст. 260, 447- 453 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Визнати у виконавчому провадженні ВП №62860023 неправомірною та скасувати вимогу №9009 від 28.09.2020 приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Повний текст ухвали виготовлено 03.11.2020.

Суддя Грицай М.М.