Справа № 616/583/20
Провадження № 2/616/253/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" листопада 2020 р. смт. Великий Бурлук

Великобурлуцький районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Подмаркова Ю.М.

за участі: секретаря судового засідання - Капленко А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за відсутності учасників справи в порядку загального позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на підставі судового рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області в справі № 616/653/16-ц від 26.09.2016, на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.08.2016 і до досягнення дитиною повноліття, до 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що між ним та ОСОБА_2 07.10.2006 було зареєстровано шлюб, від якого мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області в цивільній справі № 616/653/16-ц шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, з позивача на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , яка проживає разом з матір`ю, стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів здійснюється Великобурлуцьким районним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) на підставі виконавчого листа Великобурлуцького районного суду Харківської області від 26.09.2016, виданого 07.10.2016. Під час перебування в шлюбі з відповідачем позивач мав постійну роботу з регулярним доходом, тому не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, оскільки був переконаний, що його трудова діяльність й надалі буде приносити регулярний дохід.

Позивач вважає, що розмір частки, яка стягується з нього, не був належним чином обґрунтований стягувачем під час судового розгляду справи про стягнення з позивача аліментів та є завищеним навіть для матеріального стану останнього, який він мав на час поставлення вказаного вище судового рішення.

З часу ухвалення рішення Великобурлуцьким районним судом Харківської області в цивільній справі № 616/653/16-ц і до 01.05.2018 позивач сплачував аліменти по мірі своєї можливості, оскільки вже тоді втратив постійну роботу, що як наслідок призвело до виникнення заборгованості, яка в подальшому була погашена. У період з 01.05.2018 по 02.09.2020 позивач не мав заборгованості зі сплати аліментів, сплачував їх регулярно та в повному обсязі. Позивач по теперішній час продовжує регулярно сплачувати аліменти на користь відповідача та не допускає заборгованості по їх виплаті, оскільки розуміє свій обов`язок утримувати доньку. Однак, з часу поставлення Великобурлуцьким районним судом Харківської області в цивільній справі № 616/653/16-ц рішення від 26.09.2016 матеріальне становище позивача та його сімейний стан змінилися, що значно ускладнило сплату позивачем аліментів в частці, визначеній вказаним вище рішенням суду. Позивач втратив постійну роботу, що значно погіршило його майновий стан. На даний час позивач перебуває на обліку у Великобурлуцькій філії Харківського обласного центру зайнятості, де отримує відповідну соціальну допомогу по безробіттю, а також бере участь у громадських та інших роботах тимчасового характеру без офіційного працевлаштування. У період з 12.06.2020 до 31.08.2020 позивачу була нарахована соціальна допомога по безробіттю на суму 2633,34 грн., однак, не зважаючи на погіршення свого матеріального стану, він і по теперішній час щомісячно сплачує аліменти у встановленому судом розмірі. Зазначену суму позивач сплачує за рахунок соціальної допомоги по безробіттю, додаючи до неї кошти з нерегулярних доходів, які отримує під час виконання робіт тимчасового характеру.

Окрім того, 21.07.2017 він зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_4 , що передбачає матеріальну відповідальність позивача і перед його дружиною. При цьому, позивач постійно вживає заходів для належного працевлаштування, однак враховуючи рівень економічного розвитку регіону та обставини, які виникли у зв`язку із загальнодержавними протиепідеміологічними заходами, спрямованими на подолання епідемії СОУГО 19 в Україні, знайти постійну роботу з регулярним доходом на даний час є не можливим. Відповідач, в свою чергу, має постійну роботу з регулярним доходом, оскільки являється працівником Великобурлуцької філії Харківського обласного центру зайнятості.

Враховуючи зміну матеріального стану позивача, що пов`язана з втратою постійної роботи, нерегулярним доходом, який позивач отримує, за рахунок соціальної виплати по безробіттю та виконуючи роботи тимчасового характеру без офіційного працевлаштування, а також зміну його сімейного стану, останній вважає, що для покращення матеріального стану сторін цього спору, доцільним є зменшити розмір аліментів, а саме: замість стягнення з позивача 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути з позивача 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що за наведених вище життєвих обставин позивача зменшить фінансове навантаження на нього, але не позначиться на матеріальному становищі дитини.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Великобурлуцького районного суду від 08.10.2020 провадження у зазначеній справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.11.2020.

Пояснення учасників справи в судовому засіданні.

Учасники справи у підготовче судове засідання не з`явилися.

Відповідач ОСОБА_2 подала заяву, в якій позов визнала, просила розглянути справу за її відсутності, ухвалити рішення у підготовчому засіданні, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу просила не здійснювати

Представник позивача - адвокат Прибіткова О.В. подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності позивача та за її відсутності, ухвалити рішення у підготовчому засіданні у зв`язку з визнанням позову відповідачем, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу просила не здійснювати.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - копія свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 (а. с. 9).

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 26.09.2016 було стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.08.2016 і до досягнення дитиною повноліття, на підставі даного рішення Великобурлуцьким районним судом 07.10.2016 було видано виконавчий лист (а. с. 10, 11).

З довідки від 02.09.2020 №8577 виданої Великобурлуцьким районним відділом Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 не має (а. с. 12).

Копією трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 підтверджується, що він офіційно не працевлаштований. (а. с. 13-15).

З довідки від 11.09.2020 за вих. №646 виданої Великобурлуцькою районною філією Харківського обласного центру зайнятості, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований як безробітний в Великобурлуцькій районній філії Харківського обласного центру зайнятості з 12.06.2020 та його дохід за період з 12.06.2020 по 31.08.2020 становить 2 633 грн 34 коп. (а. с. 16).

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданого Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області, підтверджується, що ОСОБА_1 з 21.07.2017 перебуває в шлюбі з ОСОБА_5 (а. с. 17).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Статтею 206 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до частин 2, 8-10 статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Кожна дитина, відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини.

У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції).

Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в правовій позиції викладеній в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Позивачем надано докази того, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів та стягування у розмірі 1/4 частки від його заробітку.

Відповідач ОСОБА_2 визнала позовні вимоги, про що подала відповідну заяву, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

У разі зміни розміру аліментів, у новому розмірі аліменти стягуються з дня набрання рішенням законної сили.

Оскільки під час судового розгляду позивач не вимагав відшкодування судових витрат, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Відповідно до частини 5 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 2, 19, 76-81, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позовну вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 26.09.2016 у справі №616/653/16-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили стягувати аліменти у новому розмірі та припинити стягування аліментів на підставі рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 26.09.2016 у справі №616/653/16-ц.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

позивач ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ,

відповідач ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ,

Повний текст судового рішення складено 10.11.2020.

Головуючий: