Справа № 736/1910/19
Номер провадження 2/736/294/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Кутового Ю.С.,

при секретарі Александровій Н.Л.,

розглянувши у судовому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1 та права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

До суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1 та права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом, право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_2 ; земельну ділянку (5/170) площею 2,75 га кадастровий номер :02:002:0068; земельну ділянку (13/170) площею 0,50 га кадастровий номер :02:001:0301; земельну ділянку (15/170) площею 0,29 га кадастровий номер :02: 001:0127. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач та відповідачка ОСОБА_2 (дружина померлого та мати позивача) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем. ОСОБА_3 склав заповіт, який 01.02.2011 року посвідчено, секретарем Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області та зареєстровано в реєстрі за № 8, згідно якого ОСОБА_3 все своє майно заповідав сину позивачу по справі ОСОБА_1 . До спадкового майна ОСОБА_3 належать: житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_2 ; земельна ділянка (5/170) площею 75 га кадастровий номер :02:002:0068; земельна ділянка (13/170) площею 0,50 га кадастровий номер :02:001:0301; земельна ділянка (15/170) площею 0,29 га кадастровий номер :02: 001:0127.

Позивач виявив бажання оформити спадщину після смерті батька, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, він цього зробити не може, за таких обставин змушений звернутись до суду.

Позивач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачка належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 08.05.2018 року виданим Виконавчим комітетом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області.

Позивач ОСОБА_1 , являється рідним сином ОСОБА_3 , зазначена обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03.03.1986.

Відповідачка ОСОБА_2 , являється дружиною ОСОБА_3 , зазначена обставина підтверджується копією свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 17.12.1967.

ОСОБА_3 склав заповіт, який 01.02.2011 року посвідчено, секретарем Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області та зареєстровано в реєстрі за № 8, згідно якого ОСОБА_3 все своє майно заповідав сину позивачу по справі ОСОБА_1 .

До спадкового майна ОСОБА_3 належать: житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_2 ; земельна ділянка (5/170) площею 2,75 га кадастровий номер :02:002:0068; земельна ділянка (13/170) площею 0,50 га кадастровий номер :02:001:0301; земельна ділянка (15/170) площею 0,29 га кадастровий номер :02: 001:0127.

Згідно довідки Корюківської районної державної нотаріальної контори № 230/01-06 від 31.03.2020 року спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не відкривалась.

Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок виданого виконавчим комітетом Холминської селищної ради 02 липня 1984 року жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами який розташований в АДРЕСА_3 (в подальшому змінена нумерація на 113 (а.с.6)) належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3

Згідно довідок Виконавчого комітету Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області від 07.02.2019 № 245 та № 246 ОСОБА_3 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_1 ..

Отже позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 прийняли спадщину після померлого ОСОБА_3 ..

Житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_2 , який входить до спадкового майна відноситься до колгоспного двору.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Згідно "Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР, колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Нині чинне законодавство не містить визначення поняття «колгоспного двору». Дане положення регулювалося відповідними положенням ЦК Української РСР, які були виключені у 1993 році (Закон від 16.12.1993 року № 3718-ХІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 18.01.1994 року).

Відповідно до ч. 2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5).

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Судові витрати залишити за позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 392, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 142, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1 та права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на:

-земельну ділянку (5/170) площею 2,75га кадастровий номер :02:002:0068;

-земельну ділянку (13/170) площею 0,50 га кадастровий номер :02:001:0301;

-земельну ділянку (15/170) площею 0,29 га кадастровий номер :02: 001:0127.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.С.Кутовий