Справа № 189/170/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2020 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Лукінової К.С.

При секретарі Копиця С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марина Григорівна, ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно, припинення права власності відповідача на рухоме майно та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи: приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. про витребування ј частки спадкового майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди.

В обгунтування поданого позову позивачка зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2016 року зареєстрованого за № 1275, виданого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, спадкова справа № 129/2015, спадкоємцем ј частки майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у вигляді транспортного засобу автомобіля марки ГАЗ, модель 5301, 1981 року випуску, колір синій, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ФУРГОН-С, дата реєстрації 07.10.2009 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 є мати померлого ОСОБА_4 ОСОБА_1 , іншої ј частки батько ОСОБА_2 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2016 року зареєстрованого за № 1277, виданого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, спадкова справа № 129/2015, спадкоємцем ј частки майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у вигляді причіпа марки 2 ПТС-4, 2015 року складання, заводський номер № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 є мати померлого ОСОБА_4 ОСОБА_1 , іншої ј частки батько ОСОБА_2 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2016 року зареєстрованого за № 1276, виданого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, спадкова справа № 129/2015, спадкоємцем ј частки майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у вигляді косарки самохідної марки FORTSCHRITT Е-302, 1990 року випусу, заводський номер НОМЕР_5 , двигун № НОМЕР_6 , шасі № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 є мати померлого ОСОБА_4 ОСОБА_1 , іншої ј частки батько ОСОБА_2 . Все вищевказане майно перебуває у володінні і користуванні відповідача. Після отримання свідоцтв про право на спадщину позивачка неодноразово зверталась до відповідача з питання відшкодувати їй в грошовому виразі ј частки від вартості спадкового майна. Однак відповідачем і до цього часу не надано позивачці документи на вищевказане майно для проведення експертизи та оцінки майна, не відшкодовано в грошовому виразі ј частки від вартості спірного майна. На протязі 3 років вона висловлювала до відповідача такі вимоги, але чула лише образи, знущання та нецензурну лексику. Через неправомірні дії відповідача вона зазнала тяжких душевних страждань та хвилювань, повністю втратила спокій та здатність нормально існувати та мислити. Шкода, заподіяна їй поведінкою відповідача можна характеризувати як неетичну таку, що суперечить системі поглядів і уявлень, які регулюють поведінку людей у суспільстві. Під нанесеною їй моральною шкодою слід розуміти страждання, заподіяні внаслідок психологічного впливу, що спричинило погіршення та позбавлення можливостей реалізації нею своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інші наслідки негативного характеру. Спричинена їй моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним заволодінням належним позивачці майном, у порушенні норм, життєвих зв`язків через неможливість проведення активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми. Спираючись на норми стс.ст. 23, 316, 317, 386, 321, 387 ЦК України та норми Конституції України просила суд витребувати від відповідача спірне майно та стягнути на її користь вартість ј частини спірного майна, а також 300000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі.

21.04.2020 року позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог в якій просила на підставі викладених обставин в первісно поданій позовній заяві визнати за нею право власності на автомобіль марки ГАЗ, модель 5301, 1981 року випуску, колір синій, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ФУРГОН-С, дата реєстрації 07.10.2009 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 і припинити право власності на цей автомобіль відповідача, а також стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 300000 грн. та судові витрати. В даній заяві позивачка вказує на те, що згідно звітів про оцінку вартості майна, визначено вартість спадкового майна, а саме: автомобіля марки ГАЗ, модель 5301, 1981 року випуску, колір синій, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ФУРГОН-С, дата реєстрації 07.10.2009 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , причіпа марки 2 ПТС-4, 2015 року складання, заводський номер № 04-18195, реєстраційний номер НОМЕР_4 , косарки самохідної марки FORTSCHRITT Е-302, 1990 року випусу, заводський номер НОМЕР_5 , двигун № 632984, шасі № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 вартість вказаного майна становить 105840,00 грн. Позивачка має право на ј частину від цього майна, що в грошовому виразі становить 26460,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву в якій звернув увагу суду на те, що ОСОБА_1 присвоїла гроші та майно після смерті сина. Позивачка має завірити цю частку у нотаріуса документально і тільки після цього він повернеться до розподілу.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, спираючись на доводи поданої позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог та зазначила, що через смерть її сина спадкодавця, вона змушена була брати борги та кредити для того, щоб вести розслідування цього злочину. Відповідач їй не допомагає. Вона просила відповідача надати їй кошти для погашення цих кредитів шляхом сплати вартості частки її майна, на що чула насміхання та приниження. Вона не зверталась до органів реєстрації транспортних засобів з метою отримання правовстановлюючих документів. Їй відомо, що власником Ѕ частки спірного майна є ОСОБА_3 , але вона її залучати до участі у справі не бажає. Діями відповідача їй завдано моральної шкоди яка виразилась в душевних хвилюваннях, образі, тривозі і тих обставинах, що викладені в позовній заяві. Вона не зверталась до інших співвласників цього майна з питання виділу їй автомобіля ГАЗ в цілому, а просила у відповідача надати їй кошти. Автомобіль перебуває на її подвір`ї, ніхто ним не користується, але він замкнутий і документи знаходяться у відповідача. Автомобіль стоїть на половині відповідача, в якій він на даний час не проживає.

Судом було роз`яснено право ОСОБА_1 подати клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 , однак позивачка від цього відмовилась, через що ухвалою суду ОСОБА_3 було залучено до участі у справі в якості третьої особи.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги з урахуванням їх уточнень, спираючись на доводи поданої позовної заяви та заяви про зміну позовних вимог і пояснив, що досудове врегулювання спору в даному випадку не є обов`язковим, позивачка має право користуватись належним їй майном.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив суду, що автомобіль стоїть на подвір`ї будинку, де проживає позивачка. Його частка в цьому автомобілі становить ј частину і він ним не користується. Так само як і решта майна перебуває в цьому місці. Він замкнув автомобіль і забрав документи. Він не згоден передати цей автомобіль позивачці, оскільки хоче залишити його собі. Не розуміє, чого вона обрала саме цей майно і просить його.

Представник відповідача ОСОБА_6 заперечував проти позову з тих підстав, що позивачка не зверталась до відповідача з питання передачі їй автомобіля, автомобіль перебуває на подвір`ї позивачки. Крім цього дане питання не вирішено з третьою особою ОСОБА_3 . Немає обгрунтування моральної шкоди.

Третя особа приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Головко М.Г. в судове засідання не з`явилась, направивши заяву про розгляд справи в її відсутності. Проти визнання позову не заперечує.

Третя особа ОСОБА_3 заперечувала проти позову вказуючи на те, що вона є власником Ѕ частини спірного майна і знає, що спірний автомобіль ГАЗ ремонтував і приводив до ладу її померлий чоловік та відповідач. Тому вона бажає цей автомобіль передати відповідачеві.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлене наступне:

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2016 року зареєстрованого за № 1275, виданого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, спадкова справа № 129/2015, спадкоємцем ј частки майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у вигляді транспортного засобу автомобіля марки ГАЗ, модель 5301, 1981 року випуску, колір синій, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ФУРГОН-С, дата реєстрації 07.10.2009 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 є мати померлого ОСОБА_4 ОСОБА_1 , іншої ј частки батько ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2016 року зареєстрованого за № 1277, виданого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, спадкова справа № 129/2015, спадкоємцем ј частки майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у вигляді причіпа марки 2 ПТС-4, 2015 року складання, заводський номер № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 є мати померлого ОСОБА_4 ОСОБА_1 , іншої ј частки батько ОСОБА_2 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2016 року зареєстрованого за № 1276, виданого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, спадкова справа № 129/2015, спадкоємцем ј частки майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у вигляді косарки самохідної марки FORTSCHRITT Е-302, 1990 року випусу, заводський номер НОМЕР_5 , двигун № НОМЕР_6 , шасі № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 є мати померлого ОСОБА_4 ОСОБА_1 , іншої ј частки батько ОСОБА_2 (а.с. 7).

Згідно наданої інформації ЦНАП виконавчого комітету Покровської селищної ради № 59 від 19.02.2020 року та № 60 від 19.02.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_7 (а.с. 26,27).

Згідно звітів про оцінку майна 2016 року, визначено вартість спадкового майна, а саме: автомобіля марки ГАЗ, модель 5301, 1981 року випуску, колір синій, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ФУРГОН-С, дата реєстрації 07.10.2009 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 вартість становить 33384 грн., причіпа марки 2 ПТС-4, 2015 року складання, заводський номер № 04-18195, реєстраційний номер НОМЕР_4 вартість становить 8028 грн., косарки самохідної марки FORTSCHRITT Е-302, 1990 року випусу, заводський номер 11362, двигун № 632984, шасі № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 вартість становить 64428 грн. 9а.с. 46-104).

Згідно копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02.06.2016 року у справі № 189/2546/15-ц визнано майно, а саме автомобіль марки ГАЗ, модель 5301, 1981 року випуску, колір синій, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ФУРГОН-С, дата реєстрації 07.10.2009 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , причіп марки 2 ПТС-4, 2015 року складання, заводський номер № 04-18195, реєстраційний номер НОМЕР_4 , косарку самохідної марки FORTSCHRITT Е-302, 1990 року випусу, заводський номер НОМЕР_5 , двигун № НОМЕР_6 , шасі № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , припинено право власності ОСОБА_4 на Ѕ частину вказаного майна, виключено Ѕ частину вказаного майна зі складу спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4 та визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину вказаного майна (а.с. 139-141).

За таких обставин судом встановлено, що автомобіль марки ГАЗ, модель 5301, 1981 року випуску, колір синій, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ФУРГОН-С, дата реєстрації 07.10.2009 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , причіп марки 2 ПТС-4, 2015 року складання, заводський номер № 04-18195, реєстраційний номер НОМЕР_4 , косарку самохідної марки FORTSCHRITT Е-302, 1990 року випусу, заводський номер НОМЕР_5 , двигун № НОМЕР_6 , шасі № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 є спільною власністю ОСОБА_1 (1/4 частка), ОСОБА_2 (1/4 частка) та ОСОБА_3 (1/2 частка).

При цьому, позивачка просить виділити їй в цілому автомобіль ГАЗ, модель 5301, 1981 року випуску, колір синій, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ФУРГОН-С, дата реєстрації 07.10.2009 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 і припинити право власності в цілому на цей автомобіль за ОСОБА_2 , при цьому відмовившись залучити до участі у справі в якості співвідповідача власника більшої частки спірного майна ОСОБА_3 і не пред`являючи до цієї особи жодних позовних вимог.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору.

У відповідності до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно ст. 386 ЦК України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

З наведених норм права можна дійти висновку про те, що у разі задоволенні позовних вимог в обраний позивачкою спосіб будуть порушені права власності ОСОБА_3 без достатніх правових підстав.

Згідно ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, з матеріалів справи не встановлено і з наданих документів не вбачається, яким способом права позивачки порушені саме відповідачем щодо спірного автомобіля в цілому, адже він не є власником ѕ частин спірного майна.

Тобто, суд не в змозі вийти самостійно за межі заявлених позовних вимог та порушити права ОСОБА_3 щодо належного їй майна всупереч її волі і не залучивши її до участі у справі в якості співвідповідача, при цьому вирішивши питання про її права та обов`язки щодо спірного майна.

Крім цього, в поданому позові та в ході розгляду справи ні позивачкою ні її представником суду не наведено правових підстав чи обгрунтувань, за яких суд має позбавити власності інших осіб на користь позивачки.

Слід зауважити, що позивачка просить позбавити відповідача права власності на спірний автомобіль в цілому, тоді як він не є власником цього автомобіля ні в цілому, ні в розмірі ѕ часток, що унеможливлює задоволення цієї позовної вимоги.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Вказані вимоги закону позивачкою також дотримані не були, а тому не можуть бути задоволені судом.

Слід зауважити, що в якості розрахунку вартості своєї частки відповідачка розрахувала загальну вартість спадкового майна, що становить 105840,00 грн. і вирахувала ј частину в сумі 26460 грн. При цьому, вартість спірного автомобіля згідно звіту про оцінку майна становить 33384 грн., що перевищує частку позивачки в спадковому майні. Позивачка залишила поза увагою, яким способом слід вирішити питання збільшення вартості частки майна, яке вона просить їй виділити і не внесла на депозитний рахунок суду ні різницю вартості цього майна, ні вартість 3/4 автомобіля в цілому. При цьому, позивачка не просила суд розпорядитися ј частиною її майна, вважаючи за потрібне залишити його за собою.

Тобто, зміст заявлених позовних вимог зводиться до безпідставного збільшення частки майна позивачки: з ј частини на автомобіль марки ГАЗ, модель 5301, 1981 року випуску, колір синій, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ФУРГОН-С, дата реєстрації 07.10.2009 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ј частини на причіп марки 2 ПТС-4, 2015 року складання, заводський номер № 04-18195, реєстраційний номер НОМЕР_4 , ј частини на косарку самохідної марки FORTSCHRITT Е-302, 1990 року випусу, заводський номер 11362, двигун № 632984, шасі № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 до 1 цілої на автомобіль марки ГАЗ, модель 5301, 1981 року випуску, колір синій, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ФУРГОН-С, дата реєстрації 07.10.2009 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ј частини на причіп марки 2 ПТС-4, 2015 року складання, заводський номер № 04-18195, реєстраційний номер НОМЕР_4 , ј частини на косарку самохідної марки FORTSCHRITT Е-302, 1990 року випусу, заводський номер 11362, двигун № 632984, шасі № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 без сплати відповідної грошової компенсації.

Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди, то суд виходить з такого.

В ході розгляду справи жодним чином не було доведено за допомогою належних та допустимих доказів факту завдання такої шкоди позивачці діями чи бездіяльністю відповідача, окрім власних тверджень позивачки. При цьому, як зазначалося вище, навіть якщо відповідач зажадає виконати вимоги позивачки у будь-який спосіб, то не зможе цього зробити через наявність у ОСОБА_3 права власності на Ѕ частину спірного майна. Тобто, навіть якщо моральна шкода позивачці і завдана через неможливість отримати спірний автомобіль в цілому, то вона завдана не з вини відповідача. Щодо доводів позивачки про образи з боку відповідача, то такі доводи нічим не підтверджені.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за потрібне судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1500 грн. покласти на позивачку через відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 321, 386, 364, 365 ЦК України, ст.ст. 4, 12,13,76,77,78,81, 141, 259, 263,264,265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марина Григорівна, ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно, припинення права власності відповідача на рухоме майно та стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Судові витрати у вигляді понесеного судового збору в сумі 1500,00 грн. покласти на позивачку ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Покровський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складений 23.06.2020 року.

Суддя: К.С. Лукінова

Справа № 189/170/20

2/189/214/20

23.06.2020