Єдиний унікальний номер 725/702/20
Номер провадження 2/725/102/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Дем`яненко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

та представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач ОСОБА_4 , через свого представника, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в обґрунтування якого посилалась на наступні обставини.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_6 та після її смерті відкрилась спадщина на належну їй квартиру АДРЕСА_1 . З метою прийняття спадщини після смерті сестри вона звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. з заявою про прийняття спадщини та їй стало відомо, що іншими спадкоємцями щодо майна покійної є відповідачі, які також звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини.

В подальшому, 30.10.2019 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не надано доказів родинних відносин між нею та покійною ОСОБА_6 , а також наявні розбіжності в написані її прізвища та імені в різних документах.

Вказувала на те, що розбіжність трактування її прізвища та імені виникло внаслідок перекладу документів, виданих ще за часів СРСР, з російської мови на українську на підтвердження чого додала до позовної заяви копії свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження від 11.08.1963 року та від 17.11.1987 року, а також копію паспорта громадянина України.

Розбіжності в написані імені покійної сестри ОСОБА_6 також виникли внаслідок технічних помилок, які були допущені при реєстрації її шлюбу 13.02.1972 року, зокрема її дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » було вказане як « ОСОБА_8 », а ім`я « ОСОБА_9 » як « ОСОБА_9 », а після реєстрації шлюбу прізвище було змінене на « ОСОБА_10 », при цьому при видачі їй паспорта громадянина України 23.02.1999 року її ім`я у паспорті вже було зазначено як « ОСОБА_9 ».

За таких обставин, вважає, що при доведені факту родинних стосунків між нею та покійною ОСОБА_6 вона є спадкоємцем другої черги за законом належного останній майна, при цьому ОСОБА_5 , сину померлої та спадкоємцю першої черги за законом, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а ОСОБА_2 , який також звернувся до суду з заявою про прийняття спадщини, може бути лише спадкоємцем четвертої черги у випадку доведення ним факту родинних відносин із спадкодавцем.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила встановити, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , є сестрою ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру, що розташована на 1 поверсі 5 поверхового будинку, загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 31,60 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

В свою чергу, у липні 2020 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на квартиру та, відповідно до останньої редакції позовних вимог від 01.08.2020 року, просив встановити факт, що він та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу; визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , як таку що набута за його особисті кошти в червні 2004 року за час спільного проживання з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу.

Вказаний зустрічний позов 11.08.2020 року був прийнятий до розгляду та об`єднаний в одне провадження з первісним позовом.

Варто зазначити, що в ході судового розгляду даного спору по суті ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог за зустрічним позовом та йому було відмовлено в прийняті такої заяви ухвалою від 12.10.2020 року.

Так, в обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 посилався на те, що починаючи з квітня 2002 року по день смерті ОСОБА_6 вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу те вели спільне господарство. Спочатку вони проживали в квартирі, що належала ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 , оскільки в належній йому квартирі за адресою АДРЕСА_4 проживали його діти.

В подальшому, після того як його діти переїхали, він вирішив продати належну йому квартиру та придбати інше житло для їх спільного з ОСОБА_6 проживання, оскільки не не бажав вкладати власні кошти в ремонт квартири, що належала ОСОБА_6 .

У червні 2004 року він придбав спірну квартиру, проте зареєстрував право власності на неї за ОСОБА_6 , оскільки на той момент перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 , з якою не підтримував шлюбні відносини з 1996 року, натомість не бажав мати проблем майнового характеру при розірванні шлюбу з останньою, а тому за спільною домовленістю з ОСОБА_6 квартира АДРЕСА_1 оформлена на її ім`я з подальшою реєстрацією її місця проживання за вказаною адресою.

Зазначав, що він постійно проживав без реєстрації у спірній квартирі разом з ОСОБА_6 , ніс витрати по її утриманню, робив ремонт,встановлював лічильники, купував меблі та побутову техніку.

Крім того, посилався на те, що на підтвердження того факту, що зазначена квартира була придбана саме за його власні кошти вказує та обставина, що ОСОБА_6 після продажу нею своєї квартири зберігала гроші на депозиті у ВАТ КБ «Надра» згідно договору №24970004-Д від 21.09.2004 року та відповідних квитанцій. При цьому, ОСОБА_6 також систематично фінансово допомагала своєму синові ОСОБА_5 , який проживав в Російській Федерації та потребував матеріальної допомоги.

Вважає, що первісний позов ОСОБА_4 подано в інтересах свого сина та невістки з метою отримання у власність спірної квартири, оминаючи першу чергу спадкування - сина ОСОБА_6 , про що свідчать обставини, які відбувались під час та після похорону ОСОБА_6 , зокрема конфлікт, який виник між ним та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , зникнення правовстановлюючих документів на квартиру та грошових коштів, факт отримання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 свідоцтва про смерть ОСОБА_6 у Стрілецько-кутській сільській раді, хоча остання померла на робочому місці в м.Чернівці, розмова в офісі адвоката під час якої йому пропонували грошові кошти за відмову від прав на спірну квартиру, а також чинили психологічний тиск.

У відзиві на зустрічну позовну заяву представник відповідача за зустрічним позовом вказувала, що факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу не може бути встановлений, оскільки з 26.02.1989 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_14 , який між ними був розірваний лише незадовго до смерті ОСОБА_6 . Вважає, що позивачем за зустрічним позовом не доведено придбання спірного житла за його власні кошти, натомість подані ним докази свідчать про наявність у покійної ОСОБА_6 достатніх власних коштів для придбання спірної квартири, яка згідно договору купівлі-продажу була придбана на 20589 грн., при цьому на депозит у вересні 2004 року ОСОБА_6 поклала 40000 доларів, що на той час було еквівалентно 212352 грн., а також вона мала постійний заробіток, оскільки була офіційно працевлаштована. Вважають, що наведені обставини, а також факт реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_6 , підтверджують той факт, що така квартира була придбана останньою.

У відповіді на відзив відповідача за зустрічним позовом позивач ОСОБА_2 вказував на те, що доводи ОСОБА_4 ґрунтуються на її припущеннях щодо можливості придбання ОСОБА_6 спірної квартири за власні кошти та не підтвердженні належними доказами, а факт його проживання з покійною однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджується відповідними довідками ПП «Житлосервіс» та показами свідків, а також встановлення вказаного факту не спрямоване на спадкування ним спірної квартири, оскільки він придбав таку квартиру за власні кошти, що намагається довести шляхом пред`явлення зустрічного позову.

В ході судового розгляду даного спору судом витребувано у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області (Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)) витяг з Державногореєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням сімейного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_2 виданий 01.12.1998 року Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області, НОМЕР_3 ) та датою розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_14 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук Віталіни Григорівни належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи №18/2019 щодо майна ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач за первісним позовом не з`явилась, в її інтересах діяла представник - ОСОБА_1 , яка первісний позов підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в тексті позовної заяви, а в задоволенні зустрічного позову просила відмовити з підстав викладених у відзиві.

Відповідач за первісним та зустрічним позовами - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься його заява про визнання позовних вимог за первісним позовом, а також про розгляд справи у його відсутності на період його перебування за кордоном (а/с 52-53 Том 1).

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним - ОСОБА_2 в судовому засіданні первісний позов не визнав та просив задовольнити зустрічний, вказуючи на те, що з 2002 року він почав проживати з ОСОБА_6 однією сім`єю як чоловік та дружина, при цьому він перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, який не міг розірвати через те, що вона тривалий час перебувала за кордон та розлучився він лише три роки назад. Під час придбання спірної квартири він не міг зареєструвати право власності на своє ім`я, а тому ним та ОСОБА_6 було прийняте спільне рішення, що квартира буде записана на неї.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_15 пояснила, що вона проживає за адресою АДРЕСА_5 та ОСОБА_2 є її сусідом, якого знає близько 10 років. Також вона знайома з покійною дружною ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , при цьому лише недавно дізналась, що вони не були офіційно одруженими, оскільки сприймала їх як подружжя.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснили, що вони проживають по сусідству з ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_6 та знайомі з останнім з моменту його вселення у квартиру АДРЕСА_7 вказаного будинку. Їм відомо, що разом з ОСОБА_2 у вказаній квартирі проживала його дружина - ОСОБА_6 та вони сприймали їх як подружжя, оскільки останні постійно були разом, спільно вирішували свої побутові проблеми, мали хороші відносини між собою.

Аналогічні покази дала суду свідок ОСОБА_18 , яка також проживає по сусідству з ОСОБА_2 та сприймала його і ОСОБА_6 як подружжя, вважаючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Про обставини придбання спірної квартири їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що вона була подругою покійної ОСОБА_6 та працювала разом з нею і ОСОБА_2 в ДНЗ №20. Зазначала, що вона часто навідувалась до ОСОБА_20 та ОСОБА_9 у гості, вважала їх подружжям. Щодо обставин придбання спірної квартири їй нічого не відомо, натомість знає, що комунальні платежі сплачував ОСОБА_2 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , яка є донькою ОСОБА_2 , суду показала, що її батько та покійна ОСОБА_9 створили сім`ю і спільно проживали в особняку по АДРЕСА_8 , що належав ОСОБА_6 . Натомість, їм було складно утримувати вказане житла, а тому вони прийняли рішення придбати для себе квартиру. Батько, порадившись з дітьми, вирішив продати належну йому чотирикімнатну квартиру, а ОСОБА_9 продала особняк своїй сусідці після чого вони придбали спірну квартиру, яку оформили на ОСОБА_6 . Рішення зареєструвати квартиру саме на покійну ОСОБА_9 було прийнято у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, з якою він не бажав в подальшому мати майнових спорів щодо майна набутого у власність під час шлюбу.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вона є невісткою ОСОБА_4 у зв`язку з чим була знайома з покійною ОСОБА_6 і їй було відомо про те, що вона спільно проживає з ОСОБА_2 по АДРЕСА_8 , в квартирі, що належала останній. В подальшому, ОСОБА_6 продала квартиру по АДРЕСА_8 та придбала спірну квартиру по АДРЕСА_2 . Про те, що вказана квартира була придбана саме за кошти ОСОБА_6 їй відомо зі слів останньої, яка також вказувала, що ОСОБА_2 продав свою чотирикімнатну квартиру, оскільки мав значні борги за комунальні послуги, а отримані від продажу квартири кошти поділив між своїми дітьми. Документи на спірну квартиру на даний час дійсно знаходяться у неї, проте вона їх не викрадала, а їх їй надала покійна тітка.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що ОСОБА_6 є його тіткою та він з нею часто спілкувався, у зв`язку з чим йому відомий той факт, що вона проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , який на той момент був одружений з іншою жінкою. На даний час документи на спірну квартиру знаходяться у його дружини та ці документи ОСОБА_6 передала їй особисто.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, ОСОБА_2 , покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а зустрічний слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Так, судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2004 року ОСОБА_6 набула у власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 53,60 кв.м., в тому числі житловою площею 31,60 кв.м. Право власності ОСОБА_6 на вказану квартиру зареєстроване у відповідному державному реєстрі відповідно до вимог чинного на момент набуття у власність вказаного майна законодавства, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а/с 128-131 Том 1, а/с 96 Том 2).

Оспорюючи право власності ОСОБА_6 на вказану квартиру ОСОБА_2 вказував на те, що така квартира була придбана за його особисті кошти, які він отримав внаслідок відчуження належної йому чотирикімнатної квартири, натомість такі твердження ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Зі змісту довідки приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б. від 24.09.2019 року №85/01-16 вбачається, що вказаним нотаріусом 26.03.2004 року по реєстру за №2589 посвідчувався договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_9 співвласником якої являється ОСОБА_2 (а/с 20 Том 2).

Отже, у квартирі за адресою АДРЕСА_4 ОСОБА_2 належала лише певна її частка, при цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вартості відчуженої ОСОБА_2 частки у вказаній квартирі, а також, що отриманні ним кошти були спрямовані саме на придбання квартири АДРЕСА_1

Так, тягар доказування факту придбання за його особисті кошти квартири право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 покладається саме на ОСОБА_2 , оскільки відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Натомість, останнім не надано достатніх доказів, які б своїй сукупності спростовували факт придбання ОСОБА_6 спірної квартири та підтверджували його особисті пояснення, що така квартира була придбана за його кошти, при цьому спосіб доказування ОСОБА_2 зазначених обставин зводиться виключно до його особистих пояснень в судовому засіданні.

Покази надані свідком ОСОБА_23 також не можуть бути беззаперечним доказом, який б поза розумним сумнівом в сукупності з іншими доказами спростовував факт придбання особисто ОСОБА_6 спірного майна, при цьому ОСОБА_23 зазначала, що як ОСОБА_6 так і ОСОБА_2 перед придбанням спірної квартири відчужили належне їм нерухоме майно, зокрема ОСОБА_6 продала квартиру АДРЕСА_10 , а ОСОБА_2 квартиру по АДРЕСА_11 .

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вище наведені обставини, вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 , як таку що набута за його особисті кошти в червні 2004 року задоволенню не підлягають за час спільного проживання з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно зі статтею 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З системного аналізу вказаних положень законодавства вбачається, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідна сукупність таких ознак як спільне проживання, пов`язаність побутом і наявність взаємних прав і обов`язків.

Так, за наслідками розгляду справи встановлено, що в спірній квартирі зареєстрованою значилась лише ОСОБА_6 , при цьому ОСОБА_2 зареєстрований за адресою с.Брусниця, Кіцманського району, Чернівецької області. Натомість, відповідно до копії акту №1 від 26.05.2020 року, показів свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , довідок ПП «Житлосервіс» від 13.07.2020 року №535, від 30.07.2020 року №590, ОСОБА_2 з 2004 року проживав без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 . За місцем реєстрації ОСОБА_2 не утримується худоба та птиця, не ведеться господарство, не обробляється земельна ділянка по вирощуванню сільськогосподарських культур, що підтверджується довідкою Брусницької сільської ради №1737 від 30.07.2020 року (а/с 17, 18, 19, 65, 67 Том 2).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 25 цього Кодексу передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

З системного аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що необхідною умовою для встановлення проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.

Наведене також узгоджується з правовою позицією Верховного суду сформованою у постанові від 17.06.2020 року №755/18012/16-ц.

Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 26 лютого 1989 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_14 було зареєстровано шлюб, який між ними розірвано лише 18 жовтня 2018 року (а/с 195-196 Том 1).

Отже, встановлення факту проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_6 до 17.10.2018 року включно (до моменту розірвання шлюбу) суперечить вимогам ст. 25 СК України, оскільки попередній шлюб ОСОБА_2 був розірваний лише 18.10.2018 року.

Таким чином, встановивши, що в період часу з 26.02.1989 року по 18.10.2018 року ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому шлюбі, суд приходить до висновку, що зустрічний позов в частині встановлення факту спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період часу до 18.10.2018 року, а тому вказані вимоги слід задовольнити частково, встановивши факт проживання позивача за зустрічним позовом з ОСОБА_6 з 18.10.2018 року (дата розірвання попереднього шлюбу) по 31.03.2019 року (дата смерті ОСОБА_6 ) однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки дана обставина доведена належними та допустимими доказами, зокрема копіями акту №1 від 26.05.2020 року, довідок ПП «Житлосервіс» від 13.07.2020 року №535, від 30.07.2020 року №590, показами свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ОСОБА_24 , ОСОБА_19 ..

Відповідно до ч. ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 6, 89 Том 1).

Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З копій матеріалів спадкової справи №18/2019 щодо майна ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась сестра покійної - ОСОБА_4 , син покійної - ОСОБА_5 , а також ОСОБА_2 вказуючи на те, що він проживав із спадкодавцем однією сім`єю (а/с 76,95, 99, 107 Том 1).

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що постановами приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. від 30.10.2019 року та від 30.11.2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом на частину спірної квартири, що належала спадкодавцю, оскільки відсутня можливість підтвердити факт родинних відносин ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із спадкодавцем з огляду на розбіжності написанні прізвища та імені спадкодавця, а також спадкоємців у різних документах (а/с 132, 147 Том 1).

Так, статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У відповідності до роз`яснень, які містяться п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Так, судом було досліджено в судовому засіданні копії свідоцтва про народження НОМЕР_4 , виданого 24.01.1948 року, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_25 (свідоцтво видане російською мовою, де вказано ОСОБА_25 ), свідоцтва про одруження НОМЕР_5 , виданого 11.08.1963 року відповідно до якого 11 серпня 1963 року ОСОБА_25 вийшла заміж, змінила на « ОСОБА_26 » та її ім`я у вказаному свідоцтві зазначено « ОСОБА_27 », свідоцтва про одруження НОМЕР_6 , виданого 17.11.1987року відповідно до якого 17 листопада 1987 року ОСОБА_28 вдруге одружилася та змінила прізвище на « ОСОБА_29 ». Згідно паспорту громадянина України виданого 14.01.2000 року прізвище та ім`я позивача за первісним позовом зазначено « ОСОБА_30 » (а/с 12, 13, 14, 15 Том 1).

Також в судовому засіданні було досліджено копії наступних документів: свідоцтва про народження НОМЕР_7 , виданого 18.05.1951 року відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_31 , витягу із реєстру актів цивільного стану згідно якого 13 лютого 1972 року, ОСОБА_31 зареєструвала шлюб, де її дошлюбне прізвище зазначено « ОСОБА_8 », а ім`я « ОСОБА_9 », після реєстрації шлюбу прізвище змінено на « ОСОБА_10 », копію паспорта громадянина України, де ім`я спадкодавця зазначено « ОСОБА_9 » (а/с 16, 17, 18 Том 1).

Відповідно до копій свідоцтв про народження позивача за первісним позовом та спадкодавця їх батьками вказані ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , а згідно витягу з погосподарської книги за 1961-1963 року ОСОБА_34 та ОСОБА_35 проживали разом з батьками в с. Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області (а/с 21Том 1).

Отже, враховуючи вище наведені обставини та дослідженні судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між ОСОБА_4 та її сестрою ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За наслідками розгляду справи встановлено, що покійна ОСОБА_6 за свого життя заповіту не складала, а тому в даному випадку спадкування відбувається за законом.

У відповідності до вимог ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом, який звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 є її син - ОСОБА_5 , натомість останньому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій відповідно до постанови приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. (а/с 147 Том 1).

Своє право звернутись до суду з позовом за правилами позовного провадження ОСОБА_5 не реалізував та в рамках даного спору подав до суду заяву в якій визнав позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно, що залишилось після смерті його матері (а/с 51-52 Том 1).

У відповідності до вимог ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Таким чином, ОСОБА_4 є спадкоємцем другої черги за законом після смерті своєї сестри ОСОБА_6 , яка вчасно звернулась в органи нотаріату з заявою про прийняття спадщини, натомість реалізувати своє право на отримання спадкового майна не змогла через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій з підстав недоведеності факту її родинних відносин з спадкодавцем, який встановлений в рамках судового розгляду даного спору.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 , який також звернувся в органи нотаріату з заявою про прийняття спадщини, останній не може спадкувати майно після смерті ОСОБА_6 з урахуванням ч. 2 ст. 1258 ЦК України відповідно до якої кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Таким чином, при наявності спадкоємця другої черги за законом, яка заявила про своє бажання прийняти спадщину, спадкоємці наступної черги, позбавленні можливості одержати право на спадкування.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до технічної документації має загальну площу 53,60 кв.м. в тому числі житлову - 31,60 кв.м., підлягають задоволенню (а/с 7 Том 1).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.08.2020 року відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору в сумі 3770,19 грн. (840,80 грн. за вимогу немайнового характеру та 2929,39 грн. за вимогами майнового характеру) до ухвалення судового рішення у даній справі.

У зв`язку з наведеним, а також враховуючи той факт, що вимоги немайнового характеру за зустрічним позовом підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 420,40грн. за вимогу немайнового характеру та 2929,39 грн. за вимогами майнового характеру, а з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в свою чергу в рівних частках на користь держави підлягає стягненню судовий збір щодо частини задоволених вимог за зустрічним позовом, а саме по 210,20 грн. з кожного.

З урахуванням того, що первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 слід стягнути в рівних частках на користь ОСОБА_4 судовий збір, а саме по 1464,70 грн. з кожного.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1262, 1297 ЦК України, ст.ст. 3, 21, 25 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а саме, що ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка с. Мамаївці, Кіцманського р-ну, Чернівецької області, є рідною сестрою ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 31,60 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в рівних частках на користь ОСОБА_4 судовий збір, а саме по 1464,70 грн. з кожного.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на квартиру - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з 18 жовтня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 420,40грн. за вимогу немайнового характеру та 2929,39 грн. за вимогами майнового характеру.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках на користь держави судовий збір, а саме по 210,20 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений 03 листопада 2020 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна