Справа № 576/2342/20
Провадження № 4-с/576/4/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого - судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Глухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

До Глухівського міськрайонного суду Сумської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 являється боржником у відкритому 09 жовтня 2020 року старшим державним виконавцем Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчим провадженням ВП 63266055 про вселення ОСОБА_2 разом з її неповнолітньої донькою ОСОБА_3 до частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2020 ОСОБА_3 надано десять робочих днів для добровільного виконання рішення Глухівського міськрайонного суду, Сумської області.

Водночас, постановою державного виконавця Білогур О.М. від 26 жовтня 2020 року на нього накладено штраф на користь держави у розмірі 1700 грн. за невиконання рішення суду. Зазначає, що державним виконавцем передчасно винесено постанову про накладення штрафу до спливу 10 ти денного терміну добровільного виконання рішення суду, оскільки 14 жовтня 2020 року був вихідним днем, а тому просить суд скасувати постанову ВП №63266055 від 26 жовтня 2020 року про накладення штрафу на користь держави у розмірі 1700 грн.

В судове засідання скаржник не з`явився, надіславши заяву про слухання скарги без його участі.

Заінтересовані особи, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання не з`явились, від Глухівського міськрайонного відділу держаної виконавчої служби надійшло клопотання про закриття провадження.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, суд приходить до наступного.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Право на оскарження дій державного виконавця передбачено ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Отже, постанови державного виконавця про стягнення з боржника штрафів, підлягає примусовому виконанню в окремому виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 серпня 2019 року у справі №381/2126/18 (провадження №14-324цс19), від 11 вересня 2019 року у справі №925/138/18 (провадження №12-74гс19), від 02 жовтня 2019 року у справі №753/22823/18-ц (провадження №14-425цс18) та від 16 жовтня 2019 року у справі №1940/1957/18 (провадження №11-608апп19), а також Касаційним цивільним судом Верховного Суду у постановах від 16 вересня 2019 року у справі №681/1637/18 (провадження №61-5370св19), від 15 жовтня 2019 року у справі №2610/28942/2012 (провадження №61-9160ск19), від 13 листопада 2019 року у справі №569/24433/18 (4-с/569/15/19) (провадження №61-7789св19).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв`язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Так, згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, відповідно до ч. 1ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Звертаючись до суду із позовною заявою, ОСОБА_1 просить скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу від 26.10.2020 року.

Отже, в даному випадку існує спір з приводу правомірності дій державного виконавця при винесенні постанови про накладення штрафу, який має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи, що заявником у позовній заяві заявлено вимоги, які мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства у відповідності до норм КАС України, суд вважає за необхідне закрити провадження у справ та повернути скаржнику сплачений судовий збір згідно квитанції № 156 віл 18.11.2020.

Керуючись ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.19, 287 КАС України, ст.ст. 19, 186, 255, 259-261,447 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Глухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на дії державного виконавця.

Роз`яснити заявнику, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду, а саме Сумському окружному адміністративному суду.

Зобов`язати Глухівське УДКСУ у Сумській області повернути ОСОБА_1 (п.і. АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 840,20 грн., що внесені за квитанцією № 156 від 18.11.2020.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а в разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.А. Мазур