Провадження № 2/752/5981/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.10.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СБ ЛТД», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання майнових прав,-

в с т а н о в и в:

у липні 2020 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила визнати за нею майнове право на оформлення у власність однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :82:412:0040.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 10 червня 2014 року між ТОВ «СБ ЛТД» та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № ПМ/2С-К76, предметом якого є майнові права на об?єкт нерухомого майна - квартиру будівельний номер АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :82:412:0040. 19 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 , ТОВ «СБ ЛТД» та ОСОБА_2 укладено угоду про відступлення права вимоги за договором № ПМ/2С-К76 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якої усі права ОСОБА_2 на об?єкт нерухомого майна перейшли до ОСОБА_1 25 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СБ ЛТД» укладено додаткову угоду № 1 до договору № ПМ/2С-К76 від 10 червня 2014 року, згідно умов якої змінено характеристики об?єкту нерухомості - квартири, а саме будівельний номер «76» змінено на « 185 », та збільшено загальну площу квартири до 39,8 кв.м. Через збільшення площі, позивачем сплачено додаткові грошові кошти за надлишки площі. Крім того, умовами додаткової угоди плановий термін закінчення будівництва та плановий термін введення будинку в експлуатацію змінено на 1 квартал 2016 року. Станом на час звернення до суду з позовом, позивач вказує, що відповідач свої зобов?язання за договором не виконав, житловий будинок в експлуатацію не введено, об?єкт нерухомого майна позивачу не передано. За вказаних обставин позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач не скористався правом, передбаченим ст.ст. 174, 178 ЦПК України, та не подав до суду відзив на позов.

Представник відповідачау судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 червня 2014 року між ТОВ «СБ ЛТД» (продавцем) та ОСОБА_2 (покупцем) укладено договір купівлі-продажу майнових прав № ПМ/2С-К76, предметом якого є майнові права на об?єкт нерухомого майна - квартиру будівельний номер АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :82:412:0040 (а.с. -12).

19 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 , ТОВ «СБ ЛТД» та ОСОБА_2 укладено угоду про відступлення права вимоги за договором № ПМ/2С-К76 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якої ТОВ «СБ ЛТД» погоджується, ОСОБА_2 передає, а ОСОБА_1 приймає на себе права і обов?язки, що належать покупцю ОСОБА_2 , і стає стороною (покупцем) за договором № ПМ/2С-К76 купівлі-продажу майнових прав від 10 червня 2014 року.

Відповідно до розділу 2 угоди про відступлення права вимоги, покупець сплатив продавцю грошові кошти у розмірі 154 000 грн. згідно умов договору№ ПМ/2С-К76 купівлі-продажу майнових прав від 10 червня 2014 року, та за обопільною згодою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «СБ ЛТД», ОСОБА_1 сплачує на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 478 470 грн. (а.с.13-14).

25 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СБ ЛТД» укладено додаткову угоду № 1 до договору № ПМ/2С-К76 купівлі-продажу майнових прав від 10 червня 2014 року (а.с. 15-16), згідно умов якої, а саме п. 1, змінено характеристики об?єкту нерухомості - квартири, а саме будівельний номер «76» змінено на « 185 », та збільшено загальну площу квартири до 39,8 кв.м. Відповідно до п. 2 додаткової угоди, у зв?язку із збільшенням площі квартири на 1,4 кв.м., ОСОБА_1 сплачує на користь ТОВ «СБ ЛТД» різницю неоплаченої площі у розмірі 23 800 грн., яка має бути сплачена покупцем на поточний рахунок продавця протягом 20 днів з дня підписання додаткової угоди.

Загальна вартість об?єкту нерухомості становить 177 800 грн., з яких станом на 25.03.2016 року сплачено 154 000 грн. (пункти 3-4 додаткової угоди).

Крім того, пунктом шостим додаткової угоди плановий термін закінчення будівництва та плановий термін введення будинку в експлуатацію змінено на 1 квартал 2016 року.

30 березня 2016 року ТОВ «СБ ЛТД» видано ОСОБА_1 довідку про фінансування 100% майнових прав об?єкта нерухомості по договору № ПМ/2С-К76 купівлі-продажу майнових прав від 10 червня 2014 року, згідно змісту якої ОСОБА_1 сплатила ТОВ «СБ ЛТД» грошові кошти у розмірі 177 800 грн., що складає 100% вартості майнових прав (з врахуванням фактичних обмірів) об?єкта нерухомості, що знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , яким є однокімнатна квартира №185 , загальною площею 39,80 кв.м., 7 поверх, 2 секція (а.с. 20).

Судом встановлено, що станом на 6 липня 2020 року будинок АДРЕСА_1 не введено в експлуатацію.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що будівництво житлового комплексу проводилося з порушенням житлово-будівельних норм та правил, за відсутності необхідної дозвільної документації на будівництво, однак позивачем повністю сплачено вартість квартири до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира та прийняття його до експлуатації, відтак їй належать майнові права на квартиру.

Частиною 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до правил ст. ст. 177, 190 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага; майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україна», а саме ст. 3 визначено поняття «майнових прав» як будь-яких прав, пов`язаних з майном, відмінних від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Судом встановлено, що позивачем повністю виконано свої зобов`язання щодо оплати вартості квартири АДРЕСА_1 , та знаходиться в межах об`єкту новоствореного нерухомого майна, а саме житлового будинку, який на теперішній час не прийнятий до експлуатації, відповідно остання має майнові права на оформлення у власність зазначеної вище квартири після прийняття в експлуатацію житлового будинку, у якому знаходиться ця квартира.

З огляду на викладене вище, суд надходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог та визнання за ОСОБА_1 майнового права на оформлення у власність однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 189-200, 209-246, 265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

ПозовОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СБ ЛТД», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання майнових прав, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) майнове право на оформлення у власність однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :82:412:0040.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя