У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

04 листопада 2020 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі судді Гребенюка В.В., розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Інвестментс» адвоката Гери Р.Ю., про забезпечення позову до пред`явлення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Інвестментс» до ОСОБА_1 , третя особа: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності на майно та зняття арешту, -

УСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Смарт Інвестментс» адвокат Гера Р.Ю. звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

У своїй заяві Гера Р.Ю. просить зупинити продаж арештованого майна - ліфта пасажирського серії EF062 на аукціоні, що проводиться у виконавчому провадженні № 57607270. В обгрунтування своєї заяви зазначила, що Деснянським РВ ДВС подано заявку на аукціон, організований ДП «Сетам», щодо примусової реалізації майна - пасажирського ліфта, як такого, що належить боржнику ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що ТОВ «Смарт Інвестментс» має спір із ОСОБА_1 щодо права власності на вказаний ліфт, товариство має намір звернутися до суду з позовом щодо визнання права власності на ліфт за товариством та зняття арешту з майна, як такого, що не належить ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні вказаної заяви з наступних підстав.

Статтею 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Водночас, ч. 11 ст. 150 ЦПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Ураховуючи те, що представник товариства звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення продажу майна на аукціоні, що проводиться від імені державного органу (Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві), суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки вжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб прямо заборонено Законом.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер, а зупинення продажу арештованого нерухомого майна порушує права стягувача у виконавчому провадженні. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 755/1357/18 (Постанова від 13.03.2019 року).

Виходячи з наведеного, правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 149-152, 260, 352-353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Інвестментс» адвоката Гери Р.Ю., про забезпечення позову до пред`явлення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Інвестментс» до ОСОБА_1 , третя особа: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності на майно та зняття арешту - відмовити;

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В.Гребенюк