"02" листопада 2020 р. Справа № 363/417/20
УХВАЛА

Іменем України

02 листопада 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ОСОБА_1 про відвід судді Котлярової І.Ю. по цивільній справі №363/417/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Майорова Алла Володимирівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання шлюбного договору недійсним,

встановив:

19 жовтня 2020 року відповідачка ОСОБА_1 заявила відвід судді ОСОБА_5 , посилаючись на те, що окрім вказаної справи №363/417/20, суддею Котляровою І.Ю. з 15 лютого 2019 року по 09 грудня 2019 року розглядалася цивільна справа № 363/214/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та з 15 липня 2019 року по теперішній час розглядається справа №363/1986/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , тертя особа, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору:Служба у справах дітей Вишгородської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів. Таким чином, протягом 2019 та 2020 років у провадженні судді Котлярової І.Ю. перебувало три цивільні справи між однаковими сторонами, що призвело до обставин, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, оскільки відношення судді до неї, як сторони спору, з однієї справи безпосередньо переноситься, як на сторону в іншій справі.Крім того зазначила, що упереджене відношення судді до неї, проявилося і в тому, що під час судового засідання по справі за її позовом до ОСОБА_2 предметом якого є визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, суддя зобов`язувала її надавати відповіді на питання відповідача, які не стосувалися предмету спору, а стосуються виключно визначення днів побачення батька з дітьми, а також, не зважаючи на карантин, суддею визнано її явку в судове засідання обов`язковою.

Крім того посилалась на те, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 лютого 2020 року за заявою позивача ОСОБА_2 забезпечено позов та накладено арешт та заборону відповідачу ОСОБА_1 відчужувати у будь-який спосіб житловий будинок АДРЕСА_1 , яку скасовано постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року, оскільки відповідачка не є власником вказаного будинку.

В подальшому ухвалою суду від 13 серпня 2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено та накладено арешт та заборону відчуження на вказаний будинок.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 28 жовтня 2020 року поданий відвід визнано необґрунтованим.

Дослідивши письмові матеріали, суд дійшов до такого.

Так згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом .

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість серед іншого також керує ходом судового процесу.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як передбачено ч. 2 та ч. 3 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

У разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи, а також свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 3 ст. 227 ЦПК України головуючий з власної ініціативи або за усним клопотанням учасника справи може зняти питання, що не стосуються предмета спору, поставити питання учаснику судового процесу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Посилання відповідача на те, що суддя не може приймати участь у даній справі є необґрунтованими, що підставою для відводу судді бути не можуть.

Доводи заяви про відвід на об`єктивних даних не ґрунтуються й мотивовані суб`єктивною оцінкою і ставленням сторони до тих чи інших процесуальних питань, що виникали і вирішені судом при розгляді справи, а також до прийнятих суддею процесуальних рішень.

Дані про упередженість судді чи іншу зацікавленість у вирішенні цієї справи відсутні.

З викладених у відводі доводів суд не може погодитися з тим, що сторона відповідача під час розгляду справи опинилася в менш вигідному становищі, ніж сторона позивача, а також з тим, що головуючий має прихильність до позивача чи упередженість до відповідача.

Будь-яка оцінка доказів суддею при вирішенні інших судових справ, які розглядаються за правилами цивільного судочинства, де приймає участь одна із сторін не може бути підставою вважати суддю упередженим у цій цивільній справі.

При цьому оцінка доказів у цивільному судочинстві в розумінні вимог ст. 89 ЦПК України при розгляді інших спав не може бути підставою для висновку в упередженості судді.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Всі докази оцінюються судом в кожній конкретній справі за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Авідтак суддя не може і не буде пов`язаний з оцінкою, що ним надавалася при розгляді інших судових справ.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що з мотивів висловлених у заяві, підстав для відводу судді, про які йдеться в ст. 36 ЦПК України, не встановлено, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись статтями 36-40, 260 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Котлярової І.Ю. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя