Справа № 490/9875/18
н/п 2-п/490/13/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

Іменем України

02 листопада 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Черенкової Н.П., за участю секретаря судового засідання Янкевич В.С., за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Грабленко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.03.2019 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

15.07.2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Центрального районного суду , та просив скасувати дане рішення та призначити справу до судового розгляду. Заявник зазначає, що сторони проживали разом і не бажали розірвання шлюбу. Про час, дату та місце розгляду справи не був повідомлений належним чином, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості прийняти участь в судовому засіданні та надати суду докази у підтвердження заперечень проти позову.

Ухвалою суду від 16.07.2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без руху, та відповідно ухвалою від 12.08.2019 року повернуто.

24.10.2019 року адвокатом Прутяну Івана- Білим І.С. подана апеляційна скарга на ухвалу від 12.08.2019 року.

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 05.12.2019 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Білого І.С. задоволено, ухвалу скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

Протоколом від 23.12.2019 року передачі дана судова справа передана раніше визначеному складу суду- судді Чулуп О.С.

Представником ОСОБА_4 - адвокатом Білецьким О.П. на дану постанову подана касаційна скарга 20 грудня 2019 року до КС ВС.

Ухвалою Верховного Суду від 27.12.2019 року із Центрального районного суду м. Миколаєва витребувана дана цивільна справа.

03.01.2020 року за вхідним номером 69 апаратом суду зареєстрована заява адвоката Білого І.С. про відвід судді Чулуп О.С.

08.01.2020 року дана справа направлена до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16.06.2020 року касаційне провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 05.12. 2019 року - закрито.

Справа повернута до суду 02.07.2020 року ( вх.16660 ).

10.08.2020 року суддею Чулуп О.С. заявлено самовідвід.

Розпорядженням від 17.08.2020року призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом від 18.08.2020 року дана справа для вирішення інших процесуальних питань передана на розгляд судді Черенкової Н.П.

Дана справа отримана суддею 27.08.2020 року.

03.09.2020 року доповідною запискою судді справу повернуто для дооформлення у відповідності до вимог ст. 14 ЦПК України до апарату суду.

14.09.2020 року апаратом суду повідомлено, що дана цивільна справа за журналом передана судді Чулуп О.С. 30.07.2020 року.

10.08.2020 року постановлено ухвалу про самовідвід, після чого 17.08.2020 року винесено розпорядження про повторний розподіл даної справи.

Ухвалою суду від 14.09.2020 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення прийнята до провадження.

ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, направив свого представника - адвоката Грабленко Д.В.

У судовому засіданні адвокат Прутяну Івана заяву підтримав, та вказав, що заочне рішення отримано заявником 09.07.2019 року, заява подана до суду 15.07.2019 року, а за такого, є підстави для поновлення строку на його оскарження.

Враховуючи, що рішення суду прийнято за відсутності ОСОБА_1 , той факт, що обставини та передумови для розірвання шлюбу, викладені у рішенні суду, фактично не існували, суд не міг повно та всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також не бажання заявника розривати шлюб, заочне рішення суду має бути переглянутим.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали заяви відповідача, надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

22.11.2018 року ОСОБА_2 , яка мешкала по АДРЕСА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 ( адреса відповідача така ж ) про розірвання шлюбу. Заява подана до апарату суду особисто, про що свідчить відмітка працівника апарату суду.

Підставами для розірвання шлюбу позивач вказала наступне.

Протягом останніх років сімейне життя не складалося, втрачено почуття любові, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Як наслідок, відповідач спричиняв душевні страждання.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 22.11.2018 року дана справа передана на розгляд судді Чулуп О.С.

Ухвалою від 29.12.2018 року дана позовна заява залишена без руху.

17.01.2019 року особисто ( згідно відмітки на позовній заяві працівників апарату суду ), ОСОБА_2 на виконання ухвали подає позовну заяву про розірвання шлюбу у новій редакції, в якій зазначає, що шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу суперечить спільним інтересам.

Вжиття заходів щодо примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вже тривалий час спроби для примирення не принесли жодних результатів.

Ухвалою від 18.01.2019 року відкрито провадження у справі.

08.02.2019 року позивач подала заяву про підтримання позову та розгляду справи у її відсутність.

У судове засідання сторони не з`явились ні 08.02.2019 року , ні 13.03.2019 року.

Про слухання справи сторони сповіщались належним чином.

На сайті суду наявне повідомлення про розгляд справи про розірвання шлюбу.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.03.2019 року, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, укладений 19.02.2011 року, який зареєстрований Центральним відділом державно реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 51- розірвано.

При цьому вказано, що сімейні відносини сторонами припинені, розпад сім`ї мав місце через втрату взаємних почуттів та поваги, примирення неможливо, оскільки сім`я існує формально, вона розпалась, і зберегти її неможливо.

Копія даного рішення направлена сторонам 31.03.2019 року.

У відповідності до приписів ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Сімейні відносини, за приписами ст. 7 СК України, регулюються лише й тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства.

Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя.

За приписами ст. 14 СК України, сімейні права є такими, що тісно пов`язані між собою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

У відповідності до вимог ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення до шлюбу не допускається.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено, право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають суттєве значення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно частини 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1,2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Не заслуговують доводи заявника уваги на те, що суд не встановив фактичних обставин справи, оскільки він не брав участі у справі, так як законом не передбачено примушення особи до збереження шлюбних відносин проти її волі.

При цьому, надання строку на примирення є виключно правом суду, а не обов`язком ( постанова Верховного Суду від 11.05. 2019 року, справа № 605/434/ 18).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 59 років.( актовий запис 1952).

У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим.

Якщо один із подружжя помер до набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу, вважається що шлюб припинився внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 4ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , з`ясування її наміру про розірвання чи збереження шлюбу неможливо.

Право на розгляд заяви про перегляд заочного рішення за поданою заявою про перегляд, інші процесуальні права при перегляді заочного рішення, як особи, яка бере участь у справі, передбачені ст. 43 ЦПК України, нерозривно пов`язані з особою та не передбачають правонаступництва, тому припиняються із настанням його смерті.

За такого, на момент розгляду вказаного вище питання одна із сторін по справі уже померла, а спірні правовідносини, які виникли між сторонами в даному випадку не допускають правонаступництва, а тому скасування заочного рішення є фактично поновлення шлюбу після смерті позивача, тому, враховуючи вище виписане, заява задоволенню не підлягає.

Дана позиція суду відповідає позиції Верховного Суду у справі № 709/3035/15-ц від 10.01.2019 року.

При цьому, суд зазначає, що згідно приписів ст.288 ЦПК України, що підставою для скасування заочного рішення є докази того, що обставини, на які посилається сторона , мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, як зазначалось вище, на момент звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, шлюб уже був припинений, згідно ст. 104 СК України та ст. 25 ЦК України.

Оскільки ОСОБА_3 надав дані про отримання рішення суду 09.07.2019 року, іншого матеріали справи не містять, подав заяву про перегляд 15.07.2019 року ,суд вважає можливим на підставі вимог ст. 284 ЦПК України вважати 20-денний строк подачі заяви про перегляд саме з цієї дати.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, суд вважає, що строк подачі заяви про перегляд заочного рішення на підставі ст.284 ЦПК України, ОСОБА_1 не пропущений, однак у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 258,260,284-288,353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя : Черенкова Н.П.