Дата документу 14.04.2020 Справа № 324/881/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 324/881/19 Головуючий у 1-й інстанції: Іванченко М.В.
провадження № 22-ц/807/1112/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Крилової Олени Леонідівни на заочне рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 27 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву б/н від 05.10.2009, згідно якої отримав кредит у розмірі 18000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом в заяві.

На підставі п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач на підставі п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Також відповідач зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно з п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, а у разі невиконання зобов`язань за договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку.

Пунктом 2.1.1.12.1 Умов та правил надання банківських послуг сторонами погоджено, що зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта, є борговими зобов`язаннями. У разі виникнення прострочених зобов`язань згідно п.2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених у Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при пропущенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову.

Відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку із чим станом на 11.04.2019 виникла заборгованість в сумі 57 851,23 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 170,46 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 19 339,99 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 27 309,77 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн. в сумі 800грн., штрафів, передбачених п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 2 731,00 грн. (процентна складова), яку АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 27 грудня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 05.10.2009 в сумі 8 028 грн. 98коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 170 грн. 46 коп., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 358 грн. 52 коп., а також судові витрати в сумі 266 грн. 61 коп. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду АТ КБ «ПриватБанк» у особі представника Крилової О.Л.подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягнені заборгованості за простроченим тілом кредиту та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що не є перешкодою для апеляційного розгляду справи у відповідності до ч. 3 статті 360 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту статті 274 ч. 1 п.1 ЦПК України що у порядку спрощеного позовного

провадження розглядаються малозначні справи.

Тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.10.2009 відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про видачу кредиту з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і встановленням йому кредитного ліміту у сумі 250 грн. з базовою процентною ставкою за кредитом у розмірі 2,5% в місяць на залишок заборгованості. При цьому відповідач підписав заяву, в якій зазначено, що він ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. У разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, у зв`язку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. В заяві відповідача ОСОБА_1 від 05.10.2009 також зазначено номер карти: НОМЕР_1 , дата відкриття рахунку 11.09.2009.

Також відповідач 05.10.2009 підписав довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», у якій він погодився на наступні умови кредитного договору: базова процентна ставка за користування кредитними коштами у місяць становить 2,5%; щомісячний платіж становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня, яка розраховується наступним чином: пеня (1) = (базова процентна ставка по договору) / 30 нараховується за кожний день прострочення кредиту та пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 гривень в місяць нараховується 1 раз у місяць при наявності прострочення по кредиту або процентів 5 та більше днів при виникненні прострочення у сумі більше 50 грн.; процентна ставка на суму перевищення ліміту кредитування - 3,75 % на місяць; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань більш ніж на 120 днів: 500грн. + 5 % від суми позову ( а.с. 14).

Суд визнав, що Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи у Приватбанку не є складовими укладеного між сторонами договору як такі, що не підписані відповідачем, а тому на їх підставі банк не міг нараховувати складові заборгованості, які банк просить стягнути з відповідача.

За таких обставин, суд вважав, що до стягнення з відповідача на користь банку підлягає лише отримана ним сума кредиту, яку він не повернув банку, у доведеному розмірі 7 170,46 грн. А також, зважаючи на те, що умовами кредитування було узгоджено штраф у випадку подання позову банком про стягнення заборгованості за договором згідно з заявою відповідача від 05.10.2009р., суд, розрахувавши його розмір у сумі 858,52 грн. із суми визначеної до стягнення заборгованості за тілом кредиту, частково задовольнив вимоги позивача щодо штрафу.

Відмовляючи у стягненні пені з відповідача, яка нарахована двома сумами: пеня за прострочене зобов`язання в розмірі 27 309,77грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 800грн., яку банк просив стягнути одночасно із штрафами, суд

вказував, що такі вимоги позивача не ґрунтуються на законі.

Свою позицію суд вмотивував положеннями ст.61 Конституції України, згідно з

якою ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Суд вказував, що враховуючи однаковість підстав нарахування пені і штрафів та те, що вони є одним видом цивільно-правової відповідальності, то їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Що стосується заборгованості за простроченим тілом кредиту суд вважав, що ствердження позивача про те, що загальна заборгованість за тілом кредиту має дві складові - заборгованість за тілом кредиту в сумі 7170,46 грн. та за простроченим тілом кредиту у сумі 19 339,99 грн., не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості не вбачається, що прострочена заборгованість за кредитом у сумі 19 339,99грн. становить собою заборгованість суто за тілом кредиту. До того ж, заборгованість за тілом кредиту не може бути більшою за розмір фактично отриманої суми кредитних коштів, якими користувався відповідач. Та АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду доказів на підтвердження збільшення кредитного ліміту та отримання відповідачем коштів у збільшеному розмірі, що є його обов`язком відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України.

У апеляційній скарзі банк оскаржує рішення суду лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 19 339,99 грн. Вказує, що максимальний розмір кредитного ліміту, встановлений на картку відповідача, досягав значення 18 000 грн. Але відповідач скористався сервісом «оплата частинами», доручивши банку оплатити вартість товару підприємству в розмірі, визначеному квитанцією, надрукованою у POS-терміналі під час авторизації цього сервісу, зокрема, коштами банку у разі їх недостатності на картці для здійснення платежу. Оскільки відповідач самостійно не вносив кошти на погашення заборгованості за сервісом «оплата частинами», то ця заборгованість погашалась банком за рахунок овердрафту, внаслідок чого і виникала заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі, більшому за встановлений кредитний ліміт.

Перевіривши ці доводи апеляційної скарги, колегія вважає їх недоведеними банком з огляду на наступне.

Так, дійсно згідно з випискою про рух коштів по рахунку відповідача вбачається, що він з липня 2016р. користувався послугою PARTIALPAYMENTS (оплата частинами), та за період з 25.07.2016р. по 23.06.2017р. в такий спосіб здійснив покупки на загальну суму 3 968,16 грн., та розмір заборгованості на дату останнього платежу за такою сервісною послугою становив 6995,98 грн., а кредитний ліміт в цьому періоді був встановлений у розмірі до 7000 грн., тобто відповідач вкладався у встановлений банком кредитний ліміт. При цьому, згідно з табличним розрахунком у відповідача було відсутнє прострочене тіло кредиту у вказаному періоді. І цим спростовуються вищенаведені в скарзі ствердження банку про характер утворення заборгованості за простроченим тілом кредиту.

З розрахунку заборгованості, наданого банком, вбачається, що він поділяється на два періоди, оформлені табличним способом: з 05.10.2009р. по 31.03.2015р., з 01.06.2015р. по 11.04.2019р. ( а.с. 6-12).

Якщо у періоді до 31.05.2015р. банк враховував окремо тіло кредиту та відсотки, а також інші складові нарахованої заборгованості, то з 01.06.2015р. непогашені в поточному місяці відповідачем відсотки банк зараховував до тіла кредиту та цю підсумовану суму визначав як нове збільшене тіло кредиту, тобто прострочене тіло кредиту містить в собі включені відсотки, чим і пояснюється відсутність заборгованості суто за відсотками.

Але узгодження нарахування відсотків в такому порядку та включення їх до тіла кредиту не передбачено умовами заяви та довідки про умови кредитування.

Крім того, вбачається, що відсотки, включені до простроченого тіла кредиту, нараховувались не за ставками, визначеними заявою та довідкою про умови кредитування, якими базова ставка відсотків визначена у розмірі 2,5 % на місяць, тобто 30 % річних. Проте банком в односторонньому порядку, що суперечить положенням ст. 1056-1 ЦК України, з 01.09.2014р. проценти нараховувались за збільшеною ставкою 34,8 % річних, з 01.04.2015р. за збільшеною ставкою 43,2 % річних, з 01.06.2015р. відсотки на поточну заборгованість за тілом нараховувались за збільшеною ставкою 34,8 % річних, на прострочену заборгованість за тілом - за збільшеною ставкою 43,2 % річних. з 20.05.2016р. всі відсотки на нараховувались за збільшеною ставкою 43,20 % річних.

Тобто банк розрахував заборгованість за простроченим тілом кредиту не у відповідності до умов, що узгоджені між сторонами. А тому суд правильно визнав, що нараховану поза межами умов договору суму заборгованості за простроченим тілом кредиту не можна вважати обґрунтованою.

Зважаючи на такі встановлені в ході апеляційного розгляду обставини, колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, тому у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України скаргу слід залишити без задоволення, а рішення в оскаржуваній частині - залишити без змін.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ (далі - Закон № 540-ІХ).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-ІХ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 384, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів. витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.

Заочне рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 27 грудня 2019 року у цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Постанова прийнята, складена та підписана 14 квітня 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.