Провадження 22-ц/812/1782/20 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Постанова

Іменем України

10 листопада 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Лівінського І.В., Тищук Н.О.,

із секретарем Біляєвою В.М.,

за участю: представника ВПВР Зубленка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва, постановлену 01 вересня 2020 року під головуванням судді Селіщевої Л.І., в приміщенні цього ж суду, о 11 год. 52 хв., у справі № 488/2019/17, за заявою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и л а:

У травні ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визначити частку померлого батька у майні подружжя, а саме, земельну ділянку загальною площею 588 кв.м, та нежитлові приміщення сауни з мансардою загальною площею 317,7 кв., розташованих по АДРЕСА_1 ; встановити факт його постійного проживання з батьком на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на ј частку вказаного майна в порядку спадкування за законом.

Одночасно позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Корабельному ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області та ДП «Сетам» вчиняти виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 48731254, в тому числі проводити торги відносно вказаного вище нерухомого майна до вирішення спору по суті.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2017 року забезпечено позов шляхом заборони Корабельному ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області та ДП «Сетам» вчиняти виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 48731254 відносно вказаної земельної ділянки та нежитлових приміщень сауни з мансардою.

20 серпня 2020 року заступник начальника Управління начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до суду з клопотанням в якому просив замінити захід забезпечення позову.

Клопотання мотивоване тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження від 07 липня 2014 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 252 123 грн. 81 коп.

На виконання вказаного судового рішення 17 березня 2017 року складено акт опису й арешту майна боржників, а саме, земельної ділянки загальною площею 588 кв.м, та нежитлових приміщень сауни з мансардою загальною площею 317,7 кв., розташованих по АДРЕСА_1 .

При зверненні в суд із вказаним позовом, ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на ј частку вказаного майна в порядку спадкування за законом. Оскільки спір стосується лише ј спадкового майна, державний виконавець просив замінити один захід забезпечення позову іншим, а саме: із заборони Корабельному ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області м. Миколаїв та ДП «Сетам» вчиняти виконавчі дії відносно цілої частини вказаної земельної ділянки та нежитлових приміщень сауни з мансардою на заборону вчиняти виконавчі дії лише щодо спірної ј частини зазначеного нерухомого майна.

Посилаючись на наведене, а також на те, що заборона вчиняти виконавчі дії призводить до тривалого невиконання виконавчого документу, як наслідок, несе пряму шкоду інтересам стягувача, ставить під сумнів саму суть виконавчого провадження, оскільки дозволяє боржнику та правонаступнику боржника не виконувати судове рішення, заявник просив про задоволення клопотання.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 вересня 2020 року в задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявник не є учасником цивільної справи в межах якої судом вживалися заходи забезпечення позову, а тому в силу ч.1 ст. 156 ЦПК України не має права на звернення до суду із клопотанням про їх заміну.

В апеляційній скарзі Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі- Відділ) просить скасувати ухвалу суду з подальшим поверненням клопотання про заміну заходів забезпечення позову на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Відділ посилався на те, що станом на 29 липня 2020 року виконавче провадження № 48731254 перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Тому сам факт передачі вказаного виконавчого провадження до Відділу є достатньою підставою для залучення Відділу до участі у справі.

Вважає також, що суд першої інстанції вдався до надмірного формалізму, не врахувавши баланс інтересів сторін.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що в провадженні Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 48731254 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 252 123 грн. 81 коп, в якому стягувачем є ПАТ «Укрсоцбанк».

У травні 2017 року ОСОБА_1 подано позов до суду, в якому відповідачем зазначив ОСОБА_2 , третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «Укрсоцбанк», Корабельний ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області, а також ДП «Сетам» та просив визначити частку померлого батька у майні подружжя, а саме, земельну ділянку загальною площею 588 кв.м, та нежитлові приміщення сауни з мансардою загальною площею 317,7 кв., розташованих по АДРЕСА_1 ; встановити факт його постійного проживання з батьком на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на ј частку вказаного майна в порядку спадкування за законом.

Із змісту позову видно, що вказане нерухоме майно було набуто матір`ю позивача у період шлюбу з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач, вважаючи, що має право на ј частку спадкового майна після смерті батька, а в разі ухвалення судом рішення на його користь, продаж вказаного майна на публічних торгах, які повинні були відбутися 16 червня 2017 року, унеможливить виконання судового рішення про визнання за ним права власності на частку спадкового майна.

Згідно із частиною першою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У зв`язку з чим, за заявою позивача ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2017 року вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Корабельному ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області та ДП «Сетам» вчиняти виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 48731254 відносно вказаної земельної ділянки та нежитлових приміщень сауни з мансардою.

03 червня 2020 року матеріали зазначеного виконавчого провадження із Корабельного ВДВС у м. Миколаєві ГТУЮ у Миколаївській області передано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

10 червня 2020 року начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання.

Звертаючись до суду із даним клопотанням, заступник начальника Управління начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просив замінити захід забезпечення позову, посилаючись на те, що спір стосується лише щодо ј частки спадкового майна.

Частиною першою статті 156 ЦПК України передбачено, що за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Отже, законодавець визначив коло осіб, які наділені процесуальним правом на звернення до суду з клопотанням про заміну заходу забезпечення позову якими насамперед можуть бути учасники справи.

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

На момент звернення позивача в суд з позовом ним було визначено суб`єктний склад учасників процесу.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не був залучений до участі у розгляді справи, оскільки матеріали виконавчого провадження № 48731254 ще перебували на виконанні у Корабельному ВДВС.

Як видно із технічного запису судового процесу, під час розгляду даної справи судом першої інстанції, представник Відділу вказував на те, що матеріали виконавчого провадження з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанку» перебувають на виконанні у Відділу.

Згідно з частиною першою статті 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Положеннями частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: керує ходом судового процесу, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції не перевірив вказаного доводу представника Відділу, встановлення якого необхідно для правильного вирішення справи, не сприяв учасникам процесу у реалізації ними їхніми процесуальними правами, не роз`яснив ані учасникам справи, ані Відділу право подати клопотання про залучення Відділу до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та дійшов передчасного висновку про відсутність права у Відділу на звернення до суду із клопотанням про заміну заходів забезпечення позову.

На стадії апеляційного перегляду справи у суду апеляційної інстанції відсутня можливість залучити до участі у справі вказану особу, оскільки по суті справа вирішується судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності і обґрунтованості ухваленого судом першої інстанції рішення в межах, встановлених статтею 367 ЦПК України.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, то оскаржувано ухвалу суду необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 вересня 2020 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді :

_____________________

Повний текст судового рішення виготовлено 11.11.2020 р.