Справа № 159/2135/20
Провадження № 2/159/716/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

Вимоги обґрунтовані тим, що 09 травня 2017 року, біля 23 год. 10 хв., на 444 км.+19 м. автодороги М-07 «Київ-Ковель-Ягодин», ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом «KOGEL», державний номерний знак НОМЕР_2 , виїжджаючи з території парковки на автодорогу М-07, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», повертаючи ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю марки «SETRA», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався з правої сторони по головній дорозі, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода і автомобіль позивача був пошкоджений. Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 19.05.2017 ОСОБА_2 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження автомобіля позивача, за ст.124 КУпАП. Автомобіль, яким керував ОСОБА_2 , належить ОСОБА_3 . Збиток, завданий позивачу, був, за її зверненням до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», визначений у сумі 105511,20 грн. ОСОБА_2 відшкодував частину збитку, сплативши позивачу 52971,56 грн. Частину збитку у сумі 39457,76 грн. позивач отримала від МТСБУ. В липні 2017 року позивач завершила ремонт автомобіля, витрати на ремонт склали 180760 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно невідшкодовану вартість понесених нею витрат на ремонт в сумі 88330,68 грн., 10000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди і судові витрати. Моральна шкода полягає у тому, що позивач тривалий час вона не могла користуватись автомобілем, пережила нервовий стрес, були порушені її нормальні життєві зв`язки, звичні умови життя, їй довелося прикладати додаткові зусилля для організації робочого та особистого часу.

Заперечення відповідача ОСОБА_2 .

На думку відповідача ОСОБА_2 позивач та МТСБУ невірно співпрацювали між собою. Витрати позивача на ремонт автомобіля в сумі 180760 грн. не відповідають визначеним нею ж збиткам від дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 105511,20 грн. Моральну шкоду позивач не довела. Просить в позові відмовити.

Мотивувальна частина рішення.

09 травня 2017 року, біля 23 год. 10 хв., на 444 км.+19 м. автодороги М-07 «Київ-Ковель-Ягодин», ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом «KOGEL», державний номерний знак НОМЕР_2 , виїжджаючи з території парковки на автодорогу М-07, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», повертаючи ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю марки «SETRA», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався з правої сторони по головній дорозі, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода і автомобіль позивача був пошкоджений.

Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 19.05.2017 ОСОБА_2 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження автомобіля позивача, за ст.124 КУпАП.

Автомобіль, яким керував ОСОБА_2 , належить ОСОБА_3 .

Збиток, завданий позивачу, був, за її зверненням до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», визначений у сумі 105511,20 грн.

ОСОБА_2 відшкодував частину збитку, сплативши позивачу 52971,56 грн.

Частину збитку у сумі 39457,76 грн. позивач отримала від МТСБУ.

Зазначені вище обставини не заперечуються сторонами.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином слід вважати встановленим і доведеним, що ОСОБА_2 є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль позивача був пошкоджений.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з абз.10 ч.2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

За зверненням позивача оцінювач ТзОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» визначив вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «SETRA», державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 09 травня 2017 року, у сумі 105511,20 грн.

Відповідно до вказаної суми збитку, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 39457,76 грн.

Сторони не навели переконливих доводів, які могли б поставити визначений оцінювачем ТзОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» збиток під сумнів, не подали доказів, які його спростовують, зокрема, іншого визначення збитку, здобутого у встановленому порядку.

Тому, слід вважати, що розмір збитку, завданого пошкодженням автомобіля позивача у дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 09 травня 2017 року з вини ОСОБА_2 , становить 105511,20 грн.

Стосовно витрат, які понесла позивач на ремонт автомобіля в сумі 180760 грн., то ці витрати не відповідають визначеним за її ж заявою оцінювачем ТзОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» збитком від дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 105511,20 грн.

Під час визначення збитку береться до уваги лише вартість усунення пошкоджень автомобіля, які перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Ця вартість визначається за відповідною, наперед встановленою, методикою, однаковою для всіх випадків.

Позивач же надала просто понесені нею витрати на ремонт, які можуть бути меншими і більшими залежно, наприклад, від договору з майстрами, які його проводять. Не довела, що усі ремонтні роботи, які були проведені, були прямо зумовлені дорожньо-транспортною пригодою, а не звичайною зношеністю деталей, тощо.

Тому, витрати позивача на ремонт в частині, яка перевищує 105511,20 грн., до стягнення не підлягають, оскільки не доведено, що ці витрати прямо зумовлені дорожньо-транспортною пригодою.

Щодо твердження відповідача ОСОБА_2 про невірну співпрацю позивача та МТСБУ, то відповідач ОСОБА_2 не довів, що ця співпраця якось позначилась на правильності визначення оцінювачем ТзОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» розміру збитку, а якщо позначилась, то в якій мірі. Тобто, відповідач ОСОБА_2 визначений оцінювачем розмір збитку в сумі 105511,20 грн. не спростував, хоча зобов`язаний був це зробити.

Позивач не заперечує, що їй відшкодовані збитки на суму 92429,32 грн. (52971,56 грн. + 39457,76 грн.).

Отже, залишились невідшкодованими 13081,88 грн. (105511,20 грн. - 92429,32 грн.).

Згідно інформації наданої ТЦС МВС 0742, автомобіль марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 та причіп марки «KOGEL», державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований на ФОП ОСОБА_3 , який також є відповідачем у справі.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України:

«1. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.»

Відповідач ОСОБА_2 завдав шкоди позивачу під час виконання ним своїх трудових обов`язків, відповідно до укладеного ним з іншим відповідачем ОСОБА_3 трудового договору. Цей договір укладений в письмовій формі 16.05.2016 року на невизначений строк. Відповідно до договору, ОСОБА_2 зобов`язаний виконувати роботу водія автотранспортних засобів (вантажні перевезення),експедицію вантажу.

Таким чином, обов`язок відшкодувати позивачу 13081,88 грн., які залишились невідшкодованими, слід покласти на відповідача ОСОБА_3 - роботодавця ОСОБА_2 .

В позові ж до ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки він не є тією особою, якій належить відповідати за вимогами позивача. Він може відповідати перед своїм роботодавцем ОСОБА_3 за нормами трудового законодавства.

З тих же підстав на відповідача ОСОБА_3 слід покласти обов`язок відшкодувати позивачу моральну шкоду, а в вимозі до ОСОБА_2 про таке стягнення відмовити.

Щодо розміру моральної шкоди, то вимоги позивача у цій частині слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Істотною обставиною є те, що позивач отримала відшкодування половини збитку майже відразу, пізніше отримала значну частину відшкодування від МТСБУ і залишились невідшкодованими лише 13081,88 грн.

Зазначені обставини значно знижують рівень завданої позивачу моральної шкоди, рівень її переживань від пошкодження її автомобіля.

В той же час ці переживання не могли зникнути зовсім, оскільки частина збитку усе ж залишилась невідшкодованою, автомобіль довелося виводити з роботи і його ремонтувати, втрачати на це час та нерви.

З урахуванням обставин справи, тривалості часу, протягом якого позивач вживала заходи для відновлення своїх порушених прав, вимушеності змін її звичного способу життя, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає що розмір завданої позивачу моральної шкоди становить 1000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що вимоги задоволені на 14,3%, при зверненні з позовом до суду позивач сплатила судовий збір в розмірі 983,31 грн., з відповідача на користь позивача слід стягнути 140,61 грн. судового збору (983,31 грн. х 14,3 %).

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, ч.1 ст.141, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, на підставі ст.23, ч.1 ст.1172, ст.1192 ЦК України

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) у відшкодування майнової шкоди 13081 (тринадцять тисяч вісімдесят одну) гривню 88 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) у відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) судові витрати в сумі 140 (сто сорок) грн. 61 коп.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:С. Л. Панасюк