ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м.Суми

Справа №574/1175/19

Номер провадження 22-ц/816/2173/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - Буринська міська рада Сумської області,

відповідачі - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Буринської міської ради Сумської області

на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 20 серпня 2020 року, ухвалене у складі судді Токарєва С.М. в приміщенні Путивльського районного суду Сумської області, повний текст рішення складено 28 серпня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року Буринська міська рада Сумської області звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації.

Свої вимоги мотивує тим, що 15 липня 2019 року між відповідачами укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ОСОБА_1 набув у власність нафтобазу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. Всупереч вимогам закону в даному договорі відсутня істотна умова - кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності. Крім того, за АТ КБ «ПриватБанк» на момент укладення договору не закріплено право постійного користування земельною ділянкою відповідно до ст. 92 ЗК України.

Зазначає, що новий власник придбав нерухомість виключно для демонтажу та розбирання на металобрухт, а тому, на думку позивача, даний правочин не спрямований на настання наслідків та фактично є фіктивним.

Крім того, на вказаній земельній ділянці знаходяться інші об`єкти нерухомого майна, які не належать ОСОБА_1 , а саме резервуари для зберігання нафтопродуктів, які обліковувались за ВАТ «Суминафтопродукт» та не увійшли до переліку предмету оспорюваного договору.

В свою чергу дана земельна ділянка являється комунальною власністю Буринської міської ради.

Слідчий суддя Буринського районного суду Сумської області ухвалою від 30 вересня 2020 року в рамках кримінального провадження № 0000236 від 27 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, за фактом самоправних дій, які здійснюють невстановлені особи на території колишньої нафтобази, наклав арешт на три резервуари, які відповідно до наданих документів не придбавались новим власником.

Зазначає, що відповідне майно, яке не включене до об`єктів нерухомого майна, які були продані ОСОБА_1 , відповідно до оспорюваного договору, а саме ємності, резервуари, які були призначені для зберігання паливних матеріалів, фактично належать Буринській міській раді.

Посилаючись на вказані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 15 липня 2019 року, укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 щодо нафтобази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати рішення щодо державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6046.

Путивльський районний суд Сумської області рішенням від 20 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з рішенням суду, Буринська міська рада Сумської області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що сімнадцять резервуарів, які обліковувались за ВАТ «Суминафтопродукт», та розташовані в АДРЕСА_1 , як нерухоме майно ніким не вилучалось та фактично в подальшому були в користуванні АТ КБ «ПриватБанк». Вказані резервуари на момент укладення між відповідачами спірного договору знаходились на території нафтобази. Тобто, не зважаючи на те, що вони не входили до переліку майна, що відчужувалося, проте фактично покупець їх отримав. В свою чергу новим власником проводяться роботи по демонтажу нерухомого майна, яке йому не належить.

Також наголошує на тому, що відповідачем було порушено норми земельного законодавства та право користування земельною ділянкою під нерухомим майновим комплексом не оформлено.

Зазначає, що внаслідок укладення між відповідачами спірного договору купівлі-продажу, порушено право позивача, як власника земельної ділянки, на якій знаходиться нерухоме майно, що є предметом договору. Фактично внаслідок укладення спірного договору порушено право Буринської міської ради, як власника земельної ділянки, отримувати орендну плату або земельний податок, на якій знаходиться нерухоме майно, що є предметом вказаного договору.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до викладу обставин зазначених у позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Буринської міської ради Усенка В.Ф., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 15 липня 2019 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.В. та зареєстровано у реєстрі за № 6046 (а. с. 9-13).

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору АТ КБ «Приватбанк» передає у власність ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна - нафтобазу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і зобов`язується сплатити її ціну, встановлену в ході проведення електронних торгів 01 липня 2019 року. Нафтобаза, що відчужується, належить продавцю на праві приватної власності на підставі Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Г.В. 30 березня 2016 року за реєстровим № 2454. Опис об`єкта: 1.1, А - промисловий блок загальною площею 199,2 кв. м, 1,Б - операторська, загальною площею 67,1 кв.м, 1,В - тарний склад, загальною площею 356,1 кв.м, Г - промисловий блок 2 з погрібом, загальною площею 213,7 кв.м, 1,З - насосна з навісом, загальною площею 52,5 кв.м, 1,И - розливочна, загальною площею 61,2 кв.м, 1,К - склад з навісом, загальною площею 57,4 кв.м, Н - вбиральня, огорожа літ. № 1, Д - гараж, загальною площею 96,1 кв.м.

Майно розташоване на земельній ділянці площею 3,7371 га, кадастровий номер :00:014:0014, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель ринків та інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку). Покупець ознайомлений із тим, що відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Право власності (право користування) на земельну ділянку має бути оформлене покупцем відповідно до чинного законодавства України.

Право власності на вказане нерухоме майно АТ КБ «Приватбанк» належало на підставі договору іпотеки, укладеного 30 березня 2016 року між ТОВ «Ассагай» (іпотекодавець) та АТ КБ «Приватбанк» (іпотекодержатель), в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «ОРТІКА», посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. 30 червня 2016 року за реєстровим № 2454 (а.с. 16-21).

Відповідно до п. 7 вказаного договору іпотеки в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, іпотекодавець надав в іпотеку наступне майно: нафтобазу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (предмет іпотеки), яка складається з: 1,А - промисловий блок 1, площа 199,2 кв.м, 1,Б - операторська, площа 67,1 кв.м, 1,В - тарний склад, площа 356,1 кв.м, Г - промисловий блок 2 з погрібом, площа 213,7 кв.м, 1,З - насосна з навісом, площа 52,5 кв.м, 1,И - розливочна, площа 61,2 кв.м, 1,К - склад з навісом, площа 57,4 кв.м, Н - вбиральня, огорожа літ. № 1, Д - гараж, площа 96,1 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного в м. Київ 30 липня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. 30 липня 2014 року.

Згідно Інформаційної довідки від 12 серпня 2019 року земельна ділянка площею 3,7371 га, кадастровий номер :00:014:0014 знаходиться в комунальній власності Буринської міської ради (а.с.14-15).

На підставі рішення 33 сесії 6 скликання Буринської міської ради Сумської області від 15 липня 2014 року вул. Леніна у м. Буринь було перейменовано на вул. Незалежності (а. с. 96).

Слідчий суддя Буринського районного суду Сумської області ухвалою від 30 вересня 2020 року в рамках кримінального провадження № 0000236 від 27 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, за фактом самоправних дій, які проводять невстановлені особи на території колишньої нафтобази, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , наклав арешт на резервуари: № 39 об`ємом 72,2 куб. м, № 40 об`ємом 71,6 куб. м, № НОМЕР_1 об`ємом 71,2 куб. м, що знаходяться за вказаною адресою, у ґрунті, на земельній ділянці з кадастровим номером :00:014:0014, яка перебуває у комунальній власності Буринської міської ради, шляхом встановлення заборони власнику цілісного майнового комплексу нафтобази вчиняти будь-які дії направлені на їх демонтаж та відчуження будь-яким способом (а. с. 97-100).

Як вбачається з витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 3639859 від 21 травня 2004 року, станом на зазначену дату за ВАТ «Суминафтопродукт» на підставі свідоцтва про право власності б/н від 10 грудня 1999 року, виданого Буринською міською радою, було зареєстровано право власності на нафтобазу, розташовану за вказаною адресою. До складу казаного об`єкта входили: два промислових блока, операторська, тарний склад, гараж, насосна з навісом, розливочна, склад з навісом, вбиральня, сімнадцять резервуарів, газопровід, водопровід, огорожа, дорога, трубопровід, очистні споруди, залізничний тупік (а. с. 105).

29 листопада 2019 року в газеті «Рідний край» було опубліковано повідомлення, в якому виконавчий комітет Буринської міської ради повідомляє про виявлення та взяття на облік безхазяйного майна, що знаходиться на території Буринської міської ради (об`єднаної територіальної громади), а саме: резервуари об`ємом 72,2 куб. м, 71,6 куб. м, 71,2 куб. м за адресою: АДРЕСА_1 . Можливі власники вказаного майна мають змогу протягом року з дня взяття на облік звернутися з правовстановлюючими документами до Центру надання адміністративних послуг у Буринському районі для зняття з обліку як безхазяйного (а. с. 101-102).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували, що внаслідок укладення між відповідачами спірного договору купівлі-продажу від 15 липня 2019 року було порушено його права як власника земельної ділянки, на якій знаходиться нерухоме майно, що є предметом вказаного договору, чи як особи, яка у встановленому законом порядку претендує на набуття права власності на безхазяйне майно, що знаходиться на вказаній земельній ділянці, оскільки вказане майно не входить до переліку об`єктів нерухомого майна, що є предметом зазначеного договору. Відтак відсутні підстави, визначені ст.ст. 203, 215 ЦК України для визнання спірного договору недійсним.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, визначене частиною першою статті 15 ЦК України.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.

З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення вимог або відмову в їх задоволенні.

Для визнання недійсним кредитного договору необхідним є встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду, у зв`язку з укладенням оспорюваного договору.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено належними доказами, що Буринській міській раді належать на праві власності резервуари для зберігання нафтопродуктів, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :00:014:0014, та на якій також знаходиться нафтобаза, придбана ОСОБА_1 за оспорюваним договором купівлі-продажу. Крім того в описі об`єкта, зазначеного в договорі купівлі-продажу нафтобази, резервуари для зберігання нафтопродуктів відсутні.

Повідомлення в газеті «Рідний край», в якому виконавчий комітет Буринської міської ради повідомляє про виявлення та взяття на облік безхазяйного майна, що знаходиться на території Буринської міської ради (об`єднаної територіальної громади), а саме: резервуари об`ємом 72,2 куб. м, 71,6 куб. м, 71,2 куб. м за адресою: АДРЕСА_1 , було опубліковано після звернення Буринської міської ради до суду з даним позовом.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення прав Буринської міської ради, як власника земельної ділянки, на отримання орендної плати або земельного податку, на якій знаходиться нерухоме майно, що є предметом вказаного договору. В договорі купівлі-продажу зазначено, що майно розташоване на земельній ділянці площею 3,7371 га, кадастровий номер :00:014:0014, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель ринків та інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку). Право власності (право користування) на земельну ділянку має бути оформлене покупцем відповідно до чинного законодавства України. Тобто саме оспорюваний позивачем договір купівлі-продажу є підставою для передачі земельної ділянки в оренду та отримання орендної плати. Крім того в судовому засіданні апеляційного суду представник Буринської міської ради пояснив, що на даний час ведуться перемовини з ОСОБА_1 щодо укладення відповідного договору оренди земельної ділянки.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши надані позивачем докази, надав їм відповідно правову оцінку та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Буринської міської ради Сумської області залишити без задоволення.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 20 серпня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04 листопада 2020 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик