Справа № 749/479/20
Номер провадження 2/749/212/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2020 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Шаповал З.О.

з участю секретаря Мирошниченко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ цивільну справу №749/479/20 за позовом ОСОБА_1 до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області в яком із урахуванням уточнень (а.с.42-44) просить:

встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , договору від 23.10.2019 купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будовами та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на ім`я « ОСОБА_2 »;

визнати за позивачем, ОСОБА_1 право власності за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

виділити в натурі позивачу, ОСОБА_1 у приватну власність 1/2 частину з житлового будинку з погосподарським будівлями і спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як окремий та цілий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації, приміщення в житловому будинку під літ. А-1, а саме: кухню 1-1 площею 17,9 кв.м, 1-2 житлову кімнату площею 8,1 кв.м, під літ а-1-1, сіни площею 10,9 кв.м. загальною площею 36.9 кв.м. та господарські будівлі і споруди: сарай під літ. Б-1; погріб під літ. б; вбиральня під літ. В, припинивши право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , який за життя проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями.

Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. У вcтановлений законом строк мати позивача відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача.

При оформленні cпадщини на спірний житловий будинок з погосподарськими будівлями виявилось, що у договорі купівлі-продажу від 23.10.1979 є виправлення у прізвищі, а саме виправлено з прізвища « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », що належним чином застережені нотаріусом.

Позивач вказує, що у зв`язку з виправленням у договорі купівлі-продажу нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок.

Крім того, позивач зазначає, що 1/2 частина житлового будинку з погосподарським будівлями і спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_2 , а інша 1/2 частина зареєстрована за ОСОБА_6 , яка як вказує позивач, продала свою частину іншій особі, яка позивачу не відома, а тому вірним відповідачем на думку позивача є саме Сновська міська рада Сновського району Чернігівської області, тим більше враховуючи той факт, що фактично 1/2 частини спірного житлового будинку, яка зареєстрована за ОСОБА_6 фактично не існує, оскільки в 1997 році вона знесена.

Ухвалою суду відмовлено у прийнятті визнання позову представником Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області Кононенко Аллою Олександрівною у цивільній справі №749/479/20 за позовом ОСОБА_1 до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні відсутній до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні відсутній, до суду надійшла заява відповідно до якої Сновська міська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують, позов визнають.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 (далі Спадкодавець), який за життя проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12, 15, 28).

На час смерті зі Спадкодавцем був зареєстрований позивач та дружина (а.с.28, 14, 74 зворот), яка відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача (а.с.73, 15).

Після смерті Спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно в тому числі і на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.1979 (а.с.16, 17).

Як вбачається зі спадкової справи 53/2019, яка заведена до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Сновського районного нотаріального округу Чернігівської області Татьяненко Т.В. із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач, ОСОБА_1 (а.с.72).

19.03.2020 позивач звернувся до приватного нотаріуса Сновського районного нотаріального округу Чернігівської області Татьяненко Т.В. із заявою №56 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.114).

Приватним нотаріусом, відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 19.03.2020 року № 70/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений будинок у зв`язку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме відсутністю документу, що посвідчує право власності Спадкодавця на спірний житловий будинок.

З мотивів постанови приватного нотаріуса вбачається, що останній визнає той факт, що виправлення з прізвища « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » у договорі купівлі-продажу від 23.10.1979 належним чином застережені нотаріусом, проте в силу невірної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 1/2 частина житлового будинку з погосподарськими будівлями і спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_2 , а інша 1/2 частина зареєстрована за ОСОБА_6 , що фактично і стало підставою для винесення вказаної постанови приватного нотаріуса.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

За змістом частини 3 статті 47 Закону України Про нотаріат передбачено, що для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Аналогічне вимога встановлена п. 1 гл. 8 розділу 1 Порядку.

Проте як зазначено вище з мотивів постанови приватного нотаріуса вбачається, що останній визнає той факт, що виправлення з прізвища « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » у договорі купівлі-продажу від 23.10.1979 належним чином застережені нотаріусом, а тому в задоволенні позову в частині встановлення факту слід відмовити.

Крім того, слід звернути увагу на те, що позивач просить встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , договору від 23.10.2019 купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будовами та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на ім`я « ОСОБА_2 », тоді як вказаний договір укладений 23.10.1979 та стосується не всього будинку, а лише 1/2 його частини.

Що стосується визнання за позивачем права власності на весь будинок та виділ в натурі 1/2 частину зі спірного будинку суд зазначає наступне.

Згідно інформаційної довідки №204803753 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру, Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 19.03.2020 року приватним нотаріусом Сновського районного нотаріального округу Чернігівської області Татьяненко Т.В. право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 , а інша 1/2 частина зареєстрована за ОСОБА_6 .

З позовної заяви вбачається, позивач претендує в тому числі і на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будовами та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , при цьому відповідачем зазначає лише Сновську міську раду.

Виходячи з приписів ст.4 ЦПК України, відповідач це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

Зазначене підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.01.2019 у справі № справа № 2-797/2008.

Відповідно до принципу диспозитивності, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням, зокрема, фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша і третя статті 13 ЦПК України).

Відповідачем є особа чи держава (частина друга статті 48 ЦПК України), до якої звернуті матеріально-правові вимоги позивача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (пункт 41).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.

Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року у справі №552/6381/17.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 175/1753/17, провадження № 61-3023св19.

Позивач у цій справі клопотань про залучення до участі у справі ОСОБА_6 як співвідповідача не заявляв, тоді як претендує на її майно, що свідчить про неналежний суб`єктний склад учасників справи, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будовами та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 в тому числі і виділ в натурі позивачу, ОСОБА_1 у приватну власність 1/2 частину зі спірного будинку так як вірним відповідачем у даній вимозі повинен бути саме співвласник будинку, а не Сновська міська рада.

Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно інформаційної довідки №204803753 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру, Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 19.03.2020 року приватним нотаріусом Сновського районного нотаріального округу Чернігівської області Татьяненко Т.В. право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі-продажу №1303 від 23.10.1979 року (а.с.121) тоді як виправлення з прізвища « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » у договорі купівлі-продажу від 23.10.1979 №1303 належним чином застережені нотаріусом.

В силу невірної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Позивач є спадкоємцем майна померлої в силу ст. 1261 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги.

При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а дане рішення не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.1979 №1303.

Керуючись ст. 12,13, 76-81, 95, 133, 141, 263-265, 268, 273, 354, ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду або через Щорський районний суд Чернігівської області.

Суддя З.О.Шаповал