Справа № 500/2395/18
Провадження № 2/946/1151/20
УХВАЛА

12 листопада 2020 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Зубенко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_1 ,

товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода»

до

селянського фермерського господарства «Чебана Петра Григорійовича»,

селянського фермерського господарства «Ніколенко Ігор Степанович»,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача

ОСОБА_7

про

визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце судового розгляду, про причину неявки не повідомив. Представник позивача ОСОБА_8 подав заяву, за якою вважає наявними підстави для самовідводу головуючому по справі з посиланням на те, що звернення головуючого до Вищої ради правосуддя про зловживання процесуальними правами не визнано обгрунтованим, а дії головуючого пов?язані з умисним затягуванням розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з?явились, представники відповідачів надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Окрім вказаного відповідач ОСОБА_2 звернувся із заявою про відвід головуючому з посиланням на те, що за заявою ОСОБА_8 неодноразову проводились перевірки Вищою радою правосуддя, якими визнавались відсутніми підстави для дисциплінарного провадження. Разом із тим 21 жовтня 2020 року ухвалою Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження. Вказані обставини визнає такими, що свідчать про здійснення тиску на головуючого під час розгляду даної справи, у зв?язку із чим вважає наявним упередження ставлення до такого заявника.

Представник відповідачів селянського фермерського господарства «Чебана Петра Григорійовича» та селянського фермерського господарства «Ніколенко Ігор Степанович» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення, суд вважає доведеним наступне.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2020 року за заявою представника позивача судове засідання проводиться в режимі відеоконференції з дорученням забезпечити проведення відеоконференції Деснянському районному суду м. Києва.

Ухвала надіслана на адресу голови Деснянського районного суду міста Києва, разом із тим відеоконференція вказаним судом не забезпечена.

Разом із тим, підстави для відводу головуючому у справі визначені ст.36, 37 ЦПК України, які не підлягають розширенню. Окрім вказаного, вимогою ст.36 п.4 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Між тим, матеріалами справи визначено, що 19 лютого 2020 року, 02 березня 2020 року та 11 березня 2020 року до Вищої ради правосуддя за вхідними №№ С-1253/0/7-20, С-1253/1/7-20, С-1253/3/7-20 надійшли дисциплінарні скарги ОСОБА_1 на дії судці Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_9 під час здійснення правосуддя у справі № 500/2395/18 із проханням притягнути суддю до дисциплінарної відповідальності.

За результатами розгляду цих скарг, відповідно до ухвали Першої дисциплінарної палати Вищої Ради Правосуддя від 09 квітня 2020 року по справі N 941/1 дп/15-20 було прийнято рішення відмовити у відкритті дисциплінарної справи стосовно судці Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_9 , оскільки очевидною метою подання скарг є спонукання судді до ухвалення певного судового рішення та в діях судді не встановлено ознак дисциплінарного проступку (пункт 3 частини першої статті 45 Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

В подальшому ТОВ «Злагода», ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , та їх представником ОСОБА_8 , які є учасниками цивільної справи № 500/2395/18, за період з 25 червня 2020 року були подані інші численні скарги до Вищої Ради Правосудця на суддю Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигуліна Сергія Миколайовича.

За результатами розгляду скарги по інших справах, де стороною є ТОВ «Злагода», ОСОБА_7 , відповідно до ухвали Третьої дисциплінарної палати Вищої Ради Правосуддя від 21 жовтня 2020 року по справі № 2885/Ідп/15-20, було прийнято рішення про відкриття дисциплінарної справи стосовно судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_9 . Разом із тим вказані скарги подані ОСОБА_8 , який не є належним представником сторін у даних справах.

З урахуванням вказаного, на дії судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигуліна Сергія Миколайовича, ТОВ «Злагода», ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , та їх представником ОСОБА_8 було подано тридцять три скарги, та відкрито дисциплінарну справу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме із суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів у безсторонності судді, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Розгляд питання довіри складу суду є пріоритетним над вирішенням будь-яких інших питань (клопотань), що виникають під час розгляду справи.

За змістом пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судці.

У відповідності до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, забезпечення дії принципу незалежності, неупередженості та безсторонності, в тому числі і у стороннього спостерігача. Вона знаходить вияв не лише у змісті рішення, але й у ході судового процесу, що передує винесенню рішення. Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява №23465/03), зазначив, що незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу.

Вимогами Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, визначено, що відчуття упередженості - це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Відкрите слідчим управлінням ГУНП в Одеській області досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000356, внесеному 27 лютого 2020 року Офісом Генерального прокурора до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення головуючого у втручання в діяльність судді за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376 ч.1 КК України не закінчено.

Разом із тим наданим позивачем результатом розгляду питань порядку денного засідання Вищої ради правосуддя за № 83 від 27 жовтня 2020 року вказана установа затвердила висновок членів вищої ради правосуддя про відсутність підстав для вжиття заходив щодо забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя, що, зокрема стосується звернення головуючого у справі за № 1076/0/6-20 від 24 лютого 2020 року і № 1076/1/6/20 від 29 квітня 2020 року.

У вказаних зверненнях головуючий визначив свою ставлення про те, що метою подання ТОВ «Злагода», ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , та їх представником ОСОБА_8 численних скарг на судцю Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_9 є створення штучної конфліктної ситуації між цими особами та суддею, а також свідченням здійснення тиску на суд під час розгляду цієї справи.

З урахуванням того, що тиск з боку представника позивачів у формі зловживання процесуальними правами продовжується, а засоби головуючого у справі щодо захисту від неправомірного втручання в діяльність суду під час розгляду даної справи вичерпані, визнається можливим задовольнити клопотання про відвід головуючому у справі.

Наслідки відводу судді передбачені вимогами ст. 41 ЦПК України, відповідно до яких у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. 259-260 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Заявлене клопотання про відвід головуючому у справі задовольнити.

Справу передати для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Суддя: С.М.Жигулін