Справа № 569/3506/13-ц
УХВАЛА

06 листопада 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

при секретарі судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у цивільній справі №569/3506/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Ерсте Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В Рівненський міський суд з заявою про визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню звернувся ОСОБА_1 , у якій просить визнати два дублікати виконавчих листів, виданих на підставі ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 23 січня 2017 року у цивільній справі №569/3506/13-ц за позовом ПАТ «ЕРСТЕ-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, такими, що не підлягають до виконання.

В обгрунтування заяви вказав на незаконність судових рішень від 20.10.2015 року, 28.03.2016 року, 23.01.2017 року, 29.03.2017 року як такі, що винесені з порушенням норм процесуального права, а також вважає, що видача дублікатів виконавчих листів є протиправною і які пред"явлені до виконання з пропущенням строку.

Ухвалою Рівненського міського суду від 24.04.2019 року провадження у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", приватний нотаріус Павлюк Назар Васильович про визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню було зупинено до розгляду по суті апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 23 січня 2017 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Глобал Фінанс" правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс Траст Груп" про видачу дублікатів виконавчих листів.

Ухвалою Рівненського міського суду від 30 червня 2020 року відновлено провадження у справі.

Представником ТОВ "ФК "ІННОВАЦІЯ" до суду надано заперечення на заяву ОСОБА_1 , в яких останній вказав, що жодних причин, на підставі яких можна було б визнати дублікати виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню не має. Жодна з ухвал суду, на які посилається заявник не скасована та набрала законної сили, а відтак просить відмовити у задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Сторони повідомлені належним чином, вкотре не з"явилися в судове засідання, про причини неявки суду не повідомили. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що сторони повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду або розгляд справи без їх участі від них до суду не надходило, а також те, що катергорія цієї справи розглядається в десятиденний строк з дня її надходження та неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення вказаного питання, відтак суд розглядає заяву на підставі наявних матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ "Ерсте Банк". Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "Ерсте Банк" заборгованість за кредитним договором №014/10615/2/12423 від 31.03.2008 року в сумі 944 667,60 грн. та судового збору 3441,00 грн. (т. 1 а.с. 75-77).

23 вересня 2014 року постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції в Рівненській області Вербіжицьким Д.В. відкрито виконавче провадження №44804143 з виконання виконавчого листа №569/3506/13-ц, виданого 01 вересня 2014 року Рівненським міським судом Рівненської області, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте-Банк» заборгованості за кредитним договором №014/10615/2/12423 від 31 березня 2008 року в сумі 944667,60 грн. та судового збору у розмірі 3441 грн. (боржник ОСОБА_2 ) (ч. 1 а.с. 87)

25 вересня 2014 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Похилою А.А. було відкрито виконавче провадження №44855060 з виконання виконавчого листа №569/3506/13-ц, виданого 01 вересня 2014 року Рівненським міським судом Рівненської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте-Банк» заборгованості за кредитним договором №014/10615/2/12423 від 31 березня 2008 року в сумі 944667,60 грн. та судового збору у розмірі 3441 грн. (боржник ОСОБА_1 ) (т. 1 ч. 86).

Вказані виконавчі провадженні провадження були відкриті на підставі заяви стягувача ПАТ «Ерсте-Банк».

30 жовтня 2013 року на підставі рішення Загальних зборів Акціонерів ПАТ «Фідобанк» (Протокол № 68) був затверджений передавальний акт, у відповідності до якого ПАТ «Фідобанк» було передано усе майно, права та обовязки ПАТ «Фідокомбанк» (ідентифікаційний код 34001693) (перейменованого з ПАТ «Ерсте Банк»), зареєстрованого Національним банком України 25 січня 2006 року (реєстраційний №303). ПАТ «Фідокомбанк» був правонаступником прав і зобов`язань Акціонерного комерційного банку «Престиж», створеного у формі відкритого акціонерного товариства, Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», а також Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк». Внаслідок цього, ПАТ «Фідобанк» є також правонаступником всіх прав та обовязків АКБ «Престиж», створеного у формі відкритого акціонерного товариства, Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», а також Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» та ПАТ «Фідокомбанк», що стверджується положеннями ст.1.1. Розділу 1 нової редакції статуту ПАТ «Фідобанк», ПАТ «Фідобанк» є правонаступником ПАТ «Фідокомбанк».

Право вимоги за кредитним договором №014/10615/2/12423 від 31.03.2008, заборгованість за яким була предметом розгляду у справі №569/3506/13-ц, внаслідок вищевказаного правонаступництва перейшло від ПАТ «Ерсте Банк» (ідентифікаційний код 34001693) (перейменованого в ПАТ «Фідокомбанк») до ПАТ «Фідобанк».

26 травня 2014 року ПАТ «Фідобанк» уклало з ТОВ «Факторингова компанія «Глобал Фінанс» Договір відступлення права вимоги №1. Відповідно до умов даного договору ПАТ «Фідобанк» передає (відступає) ТОВ «Факторингова компанія «Глобал Фінанс» право вимоги за кредитним договором №014/10615/2/12423 від 31.03.2008р., який був предметом судового розгляду справи №569/3506/13-ц. Також відступлено право вимоги за договорами поруки, укладеними в забезпечення вимог за кредитним договором №014/10615/2/12423 від 31.03.2008 року (т. 1 а.с. 96-105).

20 жовтня 2015 року ухвалою Рівненського міського суду замінено стягувача ПАТ «Ерсте Банк» у виконавчому провадженні про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №014/10615/2/12423 від 31 березня 2008 року на Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Глобал Фінанс» (т. 1 а.с. 149-151).

Згідно договору №38 від 27 квітня 2015 року про відступлення права вимоги (факторингу) ТОВ «Факторингова компанія «Глобал Фінанс» відступає ТОВ «Фінанс Траст Фінанс» право вимоги, що виникло з кредитного договору № 014/10615/2/12423 від 31 березня 2008 року, який був укладений між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 , який був предметом судового розгляду справи №569/3506/13-ц. До нового кредитора також переходять права та обовязки первісного кредитора по договорах, що забезпечують виконання зобовязання по основному договору в тому числі за договором поруки № 014/10615/2/12423/2 від 31 березня 2008 року, укладеним між ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 248,249).

26 січня 2016 року постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Чубаревим О.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа ( боржник ОСОБА_1 ) стягувачеві (т. 1 а.с. 211,212)

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 березня 2016 року № 569/3506/13-ц було замінено сторону виконавчого провадження з ТОВ «ФК «Глобал Фінанс» на ТОВ «Фінанс Траст Груп» (т.2 а.с. 46-48).

20 травня 2016 року постановою державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Карпинською А.Ю. було винесено постанову про повернення виконавчого документа ( боржник ОСОБА_2 ) стягувачеві (т.1 а.с. 230).

На виконання рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2013 року на підставі ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 23 січня 2017 року видано дублікати виконавчих листів (т. 1 а.с. 257,258).

Згідно договору №28 від 09 лютого 2017 року про відступлення права вимоги (факторингу) ТОВ «Фінанс Траст Фінанс» відступає ТОВ "ФК "ІННОВАЦІЯ" право вимоги, що виникло з кредитного договору № 014/10615/2/12423 від 31 березня 2008 року (т. 2 а.с. 2-4).

Ухвалою Рівненського міського суду від 29 березня 2017 року № 569/3506/13-ц було замінено сторону виконавчого провадження з ТОВ «Фінанс Траст Груп» на ТОВ "ФК "ІННОВАЦІЯ" (т. 2 а.с. 16-18).

Посилання ОСОБА_1 щодо незаконності судових рішень від 20.10.2015 року, 28.03.2016 року, 23.01.2017 року, 29.03.2017 року не заслуговують на увагу, оскільки останній мав право оскаржити вказані рішення до апеляційної інстанції.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що останній подав апеляційну скаргу лише на ухвалу Рівненського міського суду від 23 січня 2017 року про видачу дублікатів виконавчих листів, яка постановою Рівненського апеляційного суду від 23 липня 2019 року ухвалу Рівненського міського суду від 23.01.2017 року залишено без змін.

З огляду на викладене, вищевказані рішення набрали законної сили, а відтак відсутні будь-які законні підстави та/чи доводи на підтримку твердження ОСОБА_1 про незаконність прийнятих судом рішень.

З інформації офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України «Автоматизована система виконавчого провадження» вбачається, що було відкрито виконавче провадження №АСВП 54376104, орган ДВС: Святошинський РВДВС м. Київ.

Також з інформації вказаного веб - сайту, приватним виконавцем Павлюком Н.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження та здійснюється виконавче провадження № АСВП: 57279036, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІННОВАЦІЯ", - боржник: ОСОБА_1 .

Згідно з ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Згідно із Постановою Верховного Суду від 16 січня 2018 року, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підставами для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є:

- якщо його було видано помилково;

- якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою;

- з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні будь-які перелічені вище причини на підставі яких можна було б визнати дублікати виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Крім того, Верховний Суду України у своїх постановах від 24 червня 2015 року (№ 6-608цс15) та 13 квітня 2016 року (№ 6-599цс16) висловив правову позицію щодо застосування положень пункту 281 частини першої статті 293, статті 324 ЦПК України, зазначивши, що ухвала суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перепоною у завершенні судового провадження та реалізації громадянином його «права на суд», гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки така ухвала унеможливлює виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора, то зазначене судове рішення перешкоджає подальшому розгляду та провадженню у справі.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності дотримання принципу правової (юридичної) визначеності, які є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (зокрема, рішення у справах «Єлоєв проти України», «Новік проти України»).

У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, сукупністю дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 5 ст. 12 ЦПК України врегульовано, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, серед іншого, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

До загальних засад цивільного судочинства чинним законодавством віднесено принцип диспозитивності, який передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, ст.13 ЦПК України також врегульовано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню без належних, достатніх та допустимих доказів призведе до порушення основоположного принципу рівності учасників судового процесу, завершальною стадією якого є виконавче провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, слід відмовити.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у цивільній справі №569/3506/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Ерсте Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Рівненський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина