Справа №597/1263/20
Провадження №2/597/285/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2020 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Дудяка С.В.

з участю:

секретаря судових засідань Богдана В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

В позовній заяві позивачка просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем 04.02.1998 року в Кулаківській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №1, покликаючись на те, що вони з відповідачем спільно не проживають вже дев`ять років та не підтримують жодних стосунків. Причиною цього стали їх різні характери та погляди на життя і сім`ю, що призводили до постійних сварок та скандалів. За таких умов, як зазначає позивачка, їх шлюб являється формальним, шкодить її інтересам, тому підлягає розірванню.

Також позивачка просить після реєстрації розірвання шлюбу надалі іменувати її прізвищем ОСОБА_3 .

Крім цього, позивачка у письмовому клопотанні просить слухати дану справу у її відсутності.

Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У сторін від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Ухвалою суду 14.09.2020 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, в судове засідання не з`явився, однак подав письмове клопотання 07.10.2020 року, в якому просить слухати справу у його відсутності, з позовом згідний.

Відповідно до ст.178 ч.8 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного:

Сторони уклали шлюб 04.02.1998 року, зареєструвавши його в Кулаківській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №1, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 від 26.07.2004 року.

Судом встановлено, що у сторін від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Позивачка наполягає в позовній заяві на розірванні даного шлюбу, з мотивів того, що він є на шкоду її інтересам.

Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.56 ч.3 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Тому, суд вважає, що оскільки сторонами припинено спільне проживання, збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки, як вона зазначає про це в позовній заяві, шлюб між сторонами слід розірвати.

Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76-81, 89, 141, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-113 Сімейного Кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 04.02.1998 року Кулаківською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №1.

Позивачку ОСОБА_1 після реєстрації розірвання шлюбу надалі іменувати прізвищем ОСОБА_3 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляцію, яка подається безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 06.11.2020 року.

Суддя

С. В. Дудяк