Справа № 353/489/20
Провадження № 2/353/245/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., ознайомившись з матеріалами за позовом ОСОБА_1 до Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

24.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Тлумацької РДА Івано-Франківської області про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, в якому просив:

- поновити строк на звернення до суду з заявою про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати;

- звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору;

- поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Тлумацької РДА Івано-Франківської області;

- стягнути з Тлумацької РДА Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогул за період з 30.01.2020 року по 24.06.2020 року;

- стягнути з Тлумацької РДА Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 40000,0 грн. на відшкодування моральної шкоди;

- рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження у справі, з наступних підстав:

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що між сторонами по справі наявний спір щодо звільнення з публічної служби.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року: вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зістаттею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 19) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Судом також прийнято до уваги те, що за змістом пункту 25 Методичних роз`яснень щодо застосування Класифікатора категорій адміністративних справ, затверджених рішенням Ради суддів адміністративних судів України від 31 жовтня 2013 року № 114 (зі змінами, внесеними рішенням Ради суддів адміністративних судів України від 18 липня 2014 року № 36) категорія «спори щодо звільнення з публічної служби» (пункт 12.3 Класифікатора), серед інших спорів, включає, зокрема, спори щодо: поновлення на службі, стягнення на користь особи несплачених коштів, які належало їй виплатити при звільненні зі служби (військової служби).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба, це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відтак, зміст поняття «публічна служба», охоплює поняття державної служби.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну службу», посада державної служби - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну службу», цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Більше того, цей Закон передбачає, що саме ним регулюються відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, якщо інше не передбачено законом. А дія норм законодавства про працю, до яких звертається позивач, поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих Законом України «Про державну службу» (ч. 2 та ч. 3 ст. 5).

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про державну службу», прийняття на державну службу, просування по службі державних службовців, вирішення інших питань, пов`язаних із службою, здійснюються з урахуванням категорій посад державної служби та рангів державних службовців як виду спеціальних звань, що їм присвоюються.

Із матеріалів позовної заяви, вбачається, що позивач ОСОБА_1 був прийнятий на посаду завідувача сектору з питань цивільного захисту Тлумацької РДА Івано-Франківської області.

Наказом № 20-к Тлумацької РДА Івано-Франківської області від 29.01.2020 року, вирішено звільнити ОСОБА_1 завідувача сектору з питань цивільного захисту Тлумацької РДА Івано-Франківської області з роботи 31.01.2020 року у зв`язку з скороченням чисельності працівників згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України (ч. 1 п. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу»); до звільнення з посади ОСОБА_1 передати справи і довірене у зв`язку з виконанням посадових обов`язків майно; виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну додаткову оплачувану відпустку за стаж державної служби понад 16 років за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року в кількості 12 календарних днів; виплатити вихідну допомогу у розмірі середньої місячної заробітної плати відповідно до ст. 44 КЗпП України (ч. 4 ст. 87 Закону України «Про державну службу»); здійснити з ОСОБА_1 повний розрахунок згідно з чинним законодавством; видати Тучапському належно оформлену трудову книжку та копію цього наказу.

Отже, позивач на час його звільнення займав посаду державного службовця, тобто

між сторонами по справі наявний спір щодо звільнення з публічної служби.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що даний спір стосується публічної служби і на нього, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, поширюється юрисдикція адміністративних судів. Тому, дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України, їх розгляд має здійснюватися адміністративним судом, оскільки вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

В силу положень ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, передбачений законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Однією з умов реалізації права особи на пред`явлення позову є дотримання юрисдикції.

У зв`язку із цим юрисдикція як умова реалізації права на пред`явлення позову тісно пов`язана з процесуальною правоздатністю та компетенцією суду.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що заявлений позов не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства. Дані вимоги повинні розглядатись в порядку адміністративного судочинства. Тому суддя відмовляє у відкритті провадження у даній справі, роз`яснивши позивачу право на звернення з позовом до суду в порядку адміністративного судочинства, а з урахуванням положень ст. 20 КАС України, саме до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 815/6096/17.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 186, 258-260, 354 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позовну заяву з додатками повернути позивачу ОСОБА_1 , в порядку ч. 3 ст. 186 ЦПК України.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення з позовом до суду в порядку адміністративного судочинства, а саме саме до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, що є датою її ухвалення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк, визначений ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України для апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

СуддяУ. Ю. Луковкіна