№ 201/3758/20
провадження 2-з/201/70/2020
УХВАЛА

18 вересня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дримм», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов Антон Олексійович та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсним іпотечного договору, припинення права власності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада 23 квітня 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «Дримм», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов А.О. та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, про визнання недійсним іпотечного договору, припинення права власності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення судових витрат.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 18 вересня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче засідання по справі.

В заяві про забезпечення позову позивач просить суд заборонити накласти арешт на автозаправну станцію, що розташована за адресою: м. Дніпро по вул. Набережна Перемоги, буд. 83 та заборонити ТОВ «Дримм» (), а також будь-яким особам вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме щодо автозаправної станції, загальної площі 4,7 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), щодо автозаправної станції, загальної площі 4,7 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 оскільки до суду подано вище зазначену позовну заяву щодо визнання недійсним іпотечного договору, припинення права власності, зобов`язання вчинити певні дії, що є предметом спору по справі.

Статтею 151 ЦПК України визначено зміст і форма заяви про забезпечення позову, а також, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, також п. 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з вище зазначеного позивачем не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову (заборона вчиняти певні дії), що зазначено у заяві, не зазначено, яким чином можуть сприяти виконанню рішення суду вказані заходи забезпечення позову, крім того не надано документи, які б свідчили про те, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, окрім того, в поданій заяві про забезпечення позову не обґрунтовано існування реальної загрози порушення прав та законних інтересів заявника, а лише містяться посилається на імовірність такої можливості, що за своєю суттю є суб`єктивним припущенням сторони заявника, також не було не вказано пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним вказану заяву повернути, оскільки оскільки вона була подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, ч. 9 ст. 153, ч. 2 ст. 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Повернути Дніпровській міській раді заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дримм», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов Антон Олексійович та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсним іпотечного договору, припинення права власності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення судових витрат.

Ухвала набрала законної сили 18 вересня 2020 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя: