Провадження №2-н/463/1378/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

11 листопада 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

суддя Личаківського районного суду м. Львова - Нор Н.В., розглянувши заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

Заявник ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернувся до Личаківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу з вимогою стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення.

Розглянувши надані матеріали, приходжу до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно пп. 4-1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про вил дачу судового наказу справляється судовий збір в розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, що становить 210,20 грн.

Як вбачається з матеріалів заяви, до такої долучено платіжне доручення №ЛТЕ0023130 від 26.12.2019р. про сплату судового збору в розмірі 18,10 грн., а також платіжне доручення № ЛТЕ00018809 від 21.10.2019р. про сплату судового збору в розмірі 192,10 грн.

Разом з тим, згідно даних автоматизованої системи документообігу суду, квитанція №ЛТЕ00018809 від 21.10.2019р. про сплату судового збору в розмірі 192,10 грн. попередньо долучалась заявником до заяви про видачу іншого судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості з зовсім інших боржників (провадження № 2-н/463/1326/20).

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Вказане свідчить про те, що законодавець встановив спеціальний режим щодо судового збору у випадку відмови у видачі судового наказу, яким є виключно можливість зарахування такого судового збору при пред`явленні позову до боржника, відносно якого попередньо відмовлено у видачі судового наказу.

З огляду на це, квитанція №ЛТЕ00018809 від 21.10.2019р. про сплату судового збору в розмірі 192,10 грн. не може вважатись належним доказом виконання вимог п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України щодо сплати судового збору при пред`явленні заяви про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Тому, у видачі судового наказу належить відмовити, одночасно роз`яснивши заявнику, що така відмова не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» у видачі судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Нор Н. В.