Справа № 362/5021/18
Провадження № 2/362/263/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

26 червня 2020 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за використану електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за використану електричну енергію. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на підставі укладеного між ними договору відповідач є споживачем електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 ; за вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Посилаючись на положення Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правила роздрібного ринку електричної енергії, позивач зазначає, що відповідач порушує такі вимоги оскільки не проводить оплату за використану електричну енергію, внаслідок чого має відповідну заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій просив розглянути справу у його відсутності, підтримав позов, просив його задовольнити з викладених у заяві підстав та не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не прибула.

Враховуючи, що судові повістки надіслані відповідачу за останньою відомою адресою реєстрації місця її проживання повернуто до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином.

Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи в порядку вручення судових повісток, передбаченому статтею 130 ЦПК України, не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними.

Оскільки, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та представник позивача не заперечив проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до Договору № 200385725 про користування електричною енергією від 26 квітня 2013 року, позивач, як ліцензований енергопостачальник, взяв на себе зобов`язання надійно постачати відповідачу, як споживачу за адресою: АДРЕСА_1 , електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до граничної потужності 1,5 кВт, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором (а.с. 4 6).

З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог письмових доказів, а саме: екранокопії з бази ПАТ «Київобленерго», рахунку на електроенергію на ім`я ОСОБА_1 і особової картки споживача № 200385725 вбачається, що відповідач, як споживач отримує від позивача, як ліцензованого енергопостачальника, електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 та має заборгованість по сплаті за її споживання в розмірі 17 279 гривень 63 копійки (а.с. 7, 9).

Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про електроенергетику» у цьому Законі термін «споживачі енергії» вживається у такому значенні суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником; споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії; споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Норма пункту 1 частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно із підпунктом 2 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Норма частини першої статті 11 ЦК України передбачає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У суду немає даних про те, що відповідачем, як споживачем оплачено Рахунок на електроенергію № 200385725 за серпень 2018 року від 31.08.2018 року в сумі 17 279 гривень 63 копійки (а.с. 8).

Такі дії відповідача свідчать про те, що отримуючи від позивача електричну енергію, він не здійснює на користь останнього оплату за спожиту електроенергію, чим порушує Правила роздрібного ринку електричної енергії.

Таким чином, оскільки, відповідач, як споживач винний в порушенні Правил роздрібного ринку електричної енергії, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем по сплаті за використану електроенергію, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та на підставі наведених положень цивільного законодавства підлягає задоволенню.

При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 67 ЖК Української РСР, ст. ст. 1, 26 Закону України «Про електроенергетику», ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, ст. 11, 526 ЦК України, ст. ст. 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 142, 197, 198, 258, 259, 263 265, 273, 280 282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» заборгованість за використану електричну енергію в сумі 17 279 (сімнадцять тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 63 копійки та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення 26 червня 2020 року.