Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Архипенко А.В.

за участю секретаря судових засідань Іваненко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з дійсною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у якій просив визнати втратившим право користування житлом свою дружину - відповідача по справі.

В поданій заяві позивач зазначив, що він зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , квартира не приватизована, ордер на квартиру НОМЕР_2 від 23 березня 2009 року.

У вищевказаній квартирі зареєстрована відповідач - дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2017 року дружина покинула сім*ю, в зазначеній квартирі не залишилося речей та документів відповідача. В добровільному порядку вирішити питання про зняття з реєстрації відповідач за сімейними обставинами не може.

За викладених обставин, позивач не може звернутися за державною допомогою на покриття комунальних виплат, бо реєстрація відповідача в цьому йому перешкоджає.

За таких підстав, позивач звертається до суду із дійсною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням і проживання в ньому, у зв`язку з тим, що відповідач тривалий час не проживає по зазначеній адресі за незалежних причин, являється родичем позивача, ніяких обов`язків по оплаті комунальних послуг не несе.

До початку судового засідання через канцелярію суду, позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив задовольнити поданий позов та справу розглядати без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 до початку судового засідання через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом даного позову являється захист прав власності на житло, яке не знаходиться у приватній власності позивача - позивач являється наймачем житла (за ордером), квартира, в якій мешкає позивач неприватизована.

З встановлених обставин при розгляді даного позову випливають правовідносини між наймачем житла та членами його сім"ї (доньки та онуки), які користуються зазначеним житлом.

Таким чином, до встановлених правовідносин необхідно застосовувати цивільне законодавство, що регулює питання користування житлом наймача житла та його членів сім"ї , а саме положення Житлового Кодексу України

Згідно з положеннями ст.71 Житлового Кодексу УРСР (який є чинним) - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців за умов, встановлених також положеннями ст.71 ЖК України.

При цьому, статтею 78 Житлового Кодексу України встановлені права і обов`язки тимчасово відсутніх наймача та членів його сім`ї, згідно якої - тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обов`язки за договором найму жилого приміщення.

При тім, на підставі ст.72 Житлового Кодексу УРСР (який є чинним) - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

На підставі Постанови КМУ від 02.03.2016 р. за № 207 затверджено «Правила реєстрації місця проживання», з яких реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної ради або міської ради сільським головою ( у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради .

Згідно ст. 12,81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень

Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

Із наданих письмових доказів судом встановлено.

З копії Ордеру за НОМЕР_2 від 23.03.2009 р., вбачається, що позивач дійсно винаймає квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 .

У зазначеній квартирі зареєстровані позивач його дружина та спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з довідки про склад сім*ї (а.с.6).

При цьому, Актом (а.с.8), складеним депутатом Тошківської селищної ради підтверджено, що, ОСОБА_2 , 1993 року народження дружина - не мешкає за місцем своєї реєстрації з 2017 року, тому що вона проживає за іншою адресою. Відповідач ніяких обов`язків по утриманню житла не несе її особистих речей та речей повсякденного використання в квартирі не має.

Вказаними матеріалами підтверджено, що відповідач має інше місце проживання і ніяких домовленостей щодо житла за адресою: АДРЕСА_1 - між сторонам не встановлено.

Добровільно відповідач з реєстрації не знялася, що створює труднощі у позивача у зв*язку з тим, що вона має намір звернутися за державною допомогою на покриття комунальних виплат.

Враховуючи надані позивачем докази до позову, суд вважає, що підстав, передбачених ст..78 Житлового Кодексу УРСР щодо зберігання прав на житло при тимчасовій відсутності наймача у даному судовому розгляді - судом не встановлено, так як позивачем доведено, що відповідачі тривалий час не виконують свої обов`язки по належному утриманню житла, без поважних причин, та відсутні у зазначеному житловому приміщенні понад 6 місяців також без поважних причин.

При цьому також суд враховує той факт, що відповідач визнала даний позов, в добровільному порядку та надала суду відповідну заяву.

Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 - понад 5 роки, а тому на підставі положень ст.71,72 ЖК України повинна бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки.

На підставі ст.ст. 71,72 Житлового Кодексу України, 29 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76,223 ч. 4, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, в порядку ст. 273 ЦПК України.

Суддя : А.В.Архипенко