Провадження № 2/761/3332/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Волок А.О.,

за участі представника позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про встановлення факту, -

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_2 квартири АДРЕСА_3 та автомобіля.

Як зазначає позивач, вона є єдиним спадкоємцем після померлого батька.

17.08.2019 року позивачка звернулась в нотарільну контору із заявою про видачу свідоцтва про справо на спадщину за законом після смерті батька, проте отримала постанову нотаріуса від 17.08.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії так як пропущено строк для прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що в силу положень ч.3 ст.1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину, так як не заявила про відмову від спадщини. Вона разом із спадкодавцем з 2015 року і по день його смерті проживала в квартирі АДРЕСА_3 , оскільки квартира АДРЕСА_4 не придатна для проживання. Так як померлий та заявниця зареєстровані за різними адресами, заявниця не має іншої можливості, крім як встановити в судовому порядку факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та підтвердити факт її прийняття.

Як зазначено в позовній заяві, факт постійного проживання разом із спадкодавцем має юридичне значення та має бути встановлений з метою підтвердження заявником обставин прийняття спадщини в порядку, передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив до суду не направив.

А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність представника відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 статті 1218 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (стаття 1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Частина 1 статті 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України).

В той же час згідно з положеннями ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як вбачається з копії свідоцтва про смерть.

З матеріалів справи вбачається, що поховання батька здійснювала позивач - ОСОБА_2

03.07.2019 року ОСОБА_2 звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Як вбачається, в заяві заявниця не повідомляла нотаріальну контору, що вона в силу положень ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

З копії спадкової справи вбачається, що до спадкової маси належить, квартира АДРЕСА_3 загальною площею 44,1 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., яка належала на праві власності ОСОБА_3 на підставі Договору міни від 27.11.2015 року; квартира АДРЕСА_2 належала на праві власності ОСОБА_3 на підставі Договору дарування від 02.06.1994 року та автомобіль «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 з 02.12.2015 року до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 з 17.04.2014 року зареєстрована в АДРЕСА_5 .

Під час слухання справи не встановлено існування інших спадкоємців за законом та заповітом.

Крім того, 17.08.2019 року представник позивача звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3 .

Постановою Праведник Н.О. державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори від 17.08.2019 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3 у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

При зверненні до суду з позовом представник зазначила, що ОСОБА_3 проживав разом з позивачем на підтвердження чого було надано акт від 20.09.2019 року.

Як вбачається з акту, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підписавши його, підтвердили, що станом на дату складення акту в квартирі АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_2 . Крім того в акті зазначено, що ОСОБА_2 проживає безперервно в зазначеній квартирі з 2015 року та з нею проживав батько ОСОБА_3 до моменту його смерті.

З якого часу ОСОБА_3 проживав у вказаній квартирі актом не встановлено.

Представник позивача не зверталась до суду із клопотанням про допит осіб, які підписали зазначений акт як свідків.

А тому оскільки матеріали справи не містять інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання позивача у вказаній квартирі, суд не може прийняти зазначений акт як належний та допустимий доказ на підтвердження місця проживання позивача.

Також суд не може взяти до уваги як належний доказ фотокартки квартири, які містяться в матеріалах справи, оскільки судом не встановлено проміжок часу в який вони виготовлені та яка квартира зафіксована на них.

Також представник позивача в судовому засіданні пояснила, що в зв`язку з тим, що ухвалами Шевченківського районного суду м.Києва від 07.10.2019 року (справа №761/39114/19) та 21.11.2019 року (справа №761/43525/19) відмовлено у відкритті провадження по заяві, яка була подана в порядку окремого провадження про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона звернулась до суду із позовною заявою.

Зазначені ухвали представник позивача не оскаржувала.

Крім того представник позивача пояснила, що вона не вбачає необхідності звертатись до суду з позовом про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, так як позивач пропустила строк з тих причин, що не знала вимог діючого законодавства щодо строків звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спащини.

Згідно з положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В той же час представник пояснила, що на даний час відсутні інші спадкоємці, то і відсутній спір щодо спадкового майна.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою (ч.1 ст.1277 ЦК України).

В частині залучення Київської міської ради як відповідача представник пояснила, що Київська міська рада може звернутись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, згідно з положеннями діючого законодавства, а тому і залучила їх як відповідачів. Крім того представник визнала в судовому засіданні, що Київська міська рада не порушила на даний час права позивача.

Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 роз`яснює, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, з врахуванням зазначеного та оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та не відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами; суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження проживання позивача з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.1216-1218, 1220, 1258, 1261, 1268-1270, 1272, 1277 ЦК України, ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до Київської міської ради про встановлення факту- відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 19 червня 2020 року

Суддя: Н.Г.Притула