Справа № 456/4192/19 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/811/1960/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Шеремети Н.О.

при секретарі Матяш С.І.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 , яка також діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про визнання права власності на 1/2 частини нерухомого майна колгоспного двору в порядку спадкування за законом, визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок та його скасування,-

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2019 року позивач ОСОБА_3 , яка також діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане виконавчим комітетом Стрийської районної Ради народних депутатів Львівської області від 24.03.1995 і яке зареєстроване в Стрийському МБТІ від 03.05.1995 за № 42, дублікат якого серія НОМЕР_1 виданий на підставі розпорядження голови Стрийської РДА Львівської області від 30.11.1998 № 676 на ім`я ОСОБА_5 та зареєстрований в Стрийському МБТІ від 02.12.1998 в реєстровій книзі № 1. А також, визнати за нею, ОСОБА_3 , та її донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності по 1/4 частині житлового будинку та господарськими будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 , який входив до складу колгоспного двору, в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її свекруха ОСОБА_7 . Згідно довідки Йосиповицької сільської ради Стрийського району від 16.10.2019 № 496 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 була однією ж і тією особою і доводилась дружиною ОСОБА_5 та матір`ю ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її свекор ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 44 роки помер її чоловік та батько її дочки ОСОБА_9 , ОСОБА_6 .

Факт родинних стосунків підтверджується відповідними реєстраційними документами. На день смерті ОСОБА_6 постійно проживав в житловому будинку по АДРЕСА_1 та за життя заповіту не складав. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшло право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 , що входив до складу колишнього колгоспного двору. Вищевказаний житловий будинок побудований в 1975 році господарським способом, є придатним для проживання і не є самочинним будівництвом. З Витягу з погосподарської книги с. Йосиповичі станом на 1991-1995 роки, вбачається, що спірне домогосподарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», який рахувався за його членами: ОСОБА_5 (голова двору), ОСОБА_8 (дружина), ОСОБА_6 (син). До складу, колгоспного двору входив житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Зазначене господарство було віднесено сільською радою до такої суспільної групи, оскільки, мати її покійного чоловіка ОСОБА_8 була членом колгоспу «ім. 17 вересня» в смт. Дашава Стрийського району, правонаступником якого є СТзОВ «Відродження», та працювала в ньому з 01.01.1950 по 31.12.1989.

На день смерті свекруха ОСОБА_8 постійно проживала в житловому будинку по АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6 . За життя вона заповіту не складала. Вважає, що після її смерті право власності на 1/3 частки спадкового житлового будинку, що входив до складу колгоспного двору, перейшло в порядку спадкування за законом до її спадкоємців за законом першої черги, які прийняли спадщину: чоловіка ОСОБА_5 (1/6 частки) та сина ОСОБА_6 (1/6 частки). Однак, за життя її покійний чоловік ОСОБА_6 не зареєстрував за собою право власності на 1/2 частки (1/3 + 1/6) даного житлового будинку, що входив до складу колгоспного двору.

Рідний брат її чоловіка ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , не прийняв спадщини за законом після смерті своєї матері, вибув з спірного домогосподарства в 1980 р. у зв`язку із вселенням разом із своєю дружиною - відповідачем ОСОБА_1 до новозбудованого житлового будинку по АДРЕСА_2 і повернувся до їхнього домогосподарства 05.10.1998. Тобто, ОСОБА_11 не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства більше трьох років до часу припинення колгоспного двору, тобто до 15.04.1991, а відтак він втратив право на частку в майні колгоспного двору. В даний час відповідач ОСОБА_1 претендує на спадковий житловий будинок в цілому в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_12 в користь якого її свекром ОСОБА_5 складений заповіт від 01.10.1998 за реєстровим № 28.

Поряд з цим, виконавчим комітетом Стрийської районної Ради народних депутатів Львівської області, правонаступником якого є Стрийська районна державна адміністрація Львівської області, 24.031995 на ім`я свекра ОСОБА_5 видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок. Однак вважає, що вказане свідоцтво, видане всупереч діючому на той час законодавству та порушує їхні спадкові права та інтереси, а тому просить визнати таке незаконним та скасувати.

В свою чергу спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6 є вона ОСОБА_3 та їхня малолітня донька ОСОБА_4 .. В жовтні 2015р. вона звернулась з заявою в Стрийську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 на підставі чого було заведено спадкову справу. Проте нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право власності, з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім`я ОСОБА_6 .. Таким чином, з метою захисту їхніх спадкових прав на частину будинку вона змушена звернутись з вказаним позовом до суду.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2020 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, видане виконавчим комітетом Стрийської районної Ради народних депутатів Львівської області від 24.03.1995 року, яке зареєстроване в Стрийському МБТІ від 03.05.1995 року за № 42, дублікат якого серія ЛА № 000016 виданий на підставі розпорядження голови Стрийської РДА Львівської області від 30.11.1998 № 676 на ім`я ОСОБА_5 та зареєстрований в Стрийському МБТІ від 02.12.1998 в реєстровій книзі № 1.

Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності по 1/4 частині житлового будинку (літера «А-1») з підвалом (літера «а1»), прибудовою (літера «а2»), сходами (літера «а3»), входом в підвал (літера «а4») загальною площею 136,9 кв.м., житловою площею 75.0 кв.м та допоміжною 61.9 кв.м., з господарськими будівлями - сараєм (літера «Б»), сараєм (літера «В»), убиральнею (літера «Г»), літньою кухнею (літера «Д»), гаражом (літера «Ж»), сараєм (літера «З») та господарськими спорудами - колодязем (літера «К»), огорожами № 1, № 2, № 4, воротами № 3, за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду через свого представника ОСОБА_2 оскаржила ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вважає, що суд прийшов до помилкового висновку, що спірне господарство розташоване в АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» та частка всіх членів колгоспного двору, які проживали і були зареєстровані у вказаному будинковолодінні в період з 1980 по 1991 роки та складала по 1/3 за кожним із членів колгоспного двору.

Зазначає, що ОСОБА_3 на день видачі свідоцтва про право власності 24.05.1995, не являлася власником (співвласником) будинку АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

08 жовтня 2020 року від адвоката Горох Віталія Володимировича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає про необгрунтованість доводів апеляційної скарги та законність оскаржуваного рішення. Вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що спірне домогосподарство є господарським двором, а не робітничим як вважає скаржник. Просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , яка також діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 , суд вважав доведеним те, що господарство розташоване в АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» та частка всіх членів колгоспного двору які проживали і були зареєстровані у вказаному будинковолодінні в період з 1980 по 1991 роки, складала по 1/3 за кожним із членів колгоспного двору.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення судом взято до уваги Витяг з погосподарських книг с. Йосиповичі станом на 1991-1995 роки, виданий Йосипівською сільською радою 16 жовтня 2019 року №500, в якому зазначено, що станом на 13.02.1993 домогосподарство за №115 відносилось до категорії «колгоспний двір» та рахувалося за його членами: ОСОБА_5 (головою двору), ОСОБА_7 (дружиною), ОСОБА_6 (син). Суд першої інстанції погодився, що зазначене господарство відноситься до суспільної групи «колгоспний двір», оскільки ОСОБА_8 була членом колгоспу «ім. 17 Вересня» в смт. Даваша Стрийського району Львівської області, правонаступником якого є СТзОВ «Відродження».

Суд першої інстанції покликаючись на абзац ц пункту 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української PCP від 31.01.1966 (в редакції чинній на момент видачі свідоцтва про право особистої власності нa жилий будинок), згідно якого в свідоцтві про право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору, залишив поза увагою те, що згадана Інструкція поширюється виключно на будинки та домоволодіння, які розташовані в містах і селищах міського типу, а не в сільських населених пунктах, яким є с. Йосиповичі Стрийського району Львівської області.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору.

З введенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами ЦК УРСР 1963 року.

Правовий режим власності колгоспного двору, виділ частки з колгоспного двору, його поділ, а також підстави втрати права на частку в майні колгоспного двору визначено статтями 120-126 ЦК УРСР 1963 року.

Так, згідно зі статтями 120, 123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Правильне застосування судами норм статей 120, 123 ЦК УРСР 1963 року передбачає з`ясування питання про віднесення будинку до відповідної суспільної групи господарств.

Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цс15, Постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №346/4483/16-ц.

Спеціальним нормативним актом, який визначає порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах, є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22 лютого 1995 року № 48.

Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Колегія суддів вважає, що оскільки Йосипівською сільською радою надано копії різних погосподарських книг за один і той же період з різними особовими рахунками, за деякі роки погосподарських книг немає, для з`ясування питання правильності віднесення спірного будинку до суспільної групи господарств «колгоспний двір» необхідно записи в погосподарських книгах оцінювати в сукупності з іншими доказами.

Відповідно до п. 20 "Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів", затверджених Постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69, в графі "суспільна група господарства" записується станом на 1 січня відповідного року одна із наступних суспільних груп: господарство колгоспника; господарство робітника; господарство службовця; господарство інших категорій населення. Суспільна група господарства встановлювалася в залежності від роду занять голови господарства.

Згідно погосподарських книг за різні роки головою вищезгаданого колгоспного двору був ОСОБА_13 , який ніколи не був членом колгоспу, матеріали справи протележного не містять. В графі місце роботи голови зазначено Угерськ, посада вишкомонтажник. Згідно посвідчення №5466 від 20.10.1983 ОСОБА_5 присвоєно кваліфікацію машиніста парових котлів. Згідно довідки ТзОВ «Відродження» (раніше колгосп ім. 17 Вересня Відродження» АВГСП «Відродження») від 30.06.2020 №5, ОСОБА_13 ,1922 року народження в колгоспі ТзОВ «Відродження» бувший колгосп ім. 17 ОСОБА_14 не працював. Згідно довідки Дочірнього підприємства ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеолокація» №9-12 від 23 червня 2020 року, ОСОБА_13 1922 року народження дійсно працював в Стрийській конторі розвідувального буріння тресту «Львівнафтогазрозвідка» - столяром вишкомонтажного цеху з 15 жовтня 1957 року, дату звільнення після 1983 року підприємство не може підтвердити у зв`язку з крадіжкою бухгалтерського архіву Стрийської нафтогазорозвідувальної експедиції.

Згадані документи отримані стороною після ухвалення оскаржуваного рішення додатково підтверджують, що ОСОБА_13 1922 року (голова двору) ніколи не був членом колгоспу в зв`язку з чим вищезгаданий двір не міг бути колгоспним двором, а був робітничим двором.

З наявної в матеріалах справи відповіді з Державного архіву Львівської області від 27.02.2020 №Л-518/07-12, рішення від 05 квітня 1973 року №111, додатку №1 до цього рішення, вбачається, що робітнику ОСОБА_5 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в с. Йосиповичі Стрийського району Львівської області.

Згідно свідоцтва про забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР ОСОБА_13 надана земельна ділянка під забудову площею 0,08 га за рахунок фактичного користування на підставі рішення сільської ради №10 від 26.05.1972, в згаданому свідоцтві відсутні будь які застереження, що це землі колгоспного двору.

Виконавчим комітетом Стрийської районної Ради народних депутатів Львівської області, правонаступником якого є Стрийська районна державна адміністрація Львівської області, 24 березня 1995 р. на ім`я ОСОБА_13 видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , яке зареєстровано в Стрийському МБТІ від 03.05.1995 за № 42, дублікат якого серія ДА № 000016 виданий на підставі розпорядження голови Стрийської РДА Львівської області від 30.11.1998 № 676 на ім`я ОСОБА_13 та зареєстрований в Стрийському МБТІ від 02.12.1998 в реєстровій книзі № 1.

Враховуючи, що головою господарства в АДРЕСА_1 був ОСОБА_13 , який не працював у колгоспі і не був його членом, колегія суддів приходить до висновку про неможливість застосування до спірного домогосподарства статей 120, 123 ЦК УРСР 1963 року, в зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_3 , яка також діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про визнання права власності на 1/2 частини нерухомого майна колгоспного двору в порядку спадкування за законом, визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок та його скасування є безпідставними.

Згідно ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 , яка також діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 , судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягають стягненню з позивача - ОСОБА_3 на користь відповідача - ОСОБА_1 в розмірі 1000 грн. та 2191,15 грн. судового збору в користь держави, оскільки саме на цю суму було зменшено ОСОБА_15 розмір судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_3 , яка також діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про визнання права власності на 1/2 частини нерухомого майна колгоспного двору в порядку спадкування за законом, визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок та його скасування - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судові витрати в розмірі 2191,15 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2020 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.О. Шеремета