233 № 233/4406/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

позивача -

відповідача -

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві зазначила, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 вересня 2005 року у Костянтинівському міському відділі РАЦС, актовий запис № 323. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З серпня 2020 року вони з відповідачем припинили спільне проживання, відповідач у теперішній час підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо. Діти залишаються мешкати з позивачкою, спору щодо спільного майна немає. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею і ОСОБА_2 розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 20), в якому зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, спору щодо спільного майна немає, а також звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 28).

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 10 вересня 2005 року у Костянтинівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 323 (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3), які проживають із позивачкою (а.с. 5). З серпня 2020 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем.

Майнового спору сторонами не заявлено.

За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати.

Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Підстави стверджувати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб відсутні; також у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності їх визнання.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу між ними, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітніх дітей, які мають істотне значення, тому шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 слід розірвати.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне позивачеві, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем « ОСОБА_5 ».

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачці ОСОБА_1 судовою ухвалою від 15 жовтня 2020 року було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 18, 81, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 10 вересня 2005 року у Костянтинівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 323.

Позивачці ОСОБА_1 , яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, залишити право після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя :