Справа №751/8478/19
Провадження №2/751/533/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Філатової Л. Б.

при секретарі Сащенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

без участі учасників справи,

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

15.11.2019 року ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 38658,58 гривень за договором позики № 86899 в електронній формі від 29.10.2016 року, судових витрат у розмірі 1921 гривні.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.10.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем укладено договір позики №86899 в електронній формі. Відповідно до його умов відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. строком на 15 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. Зазначають, що реєстрація відповідача на сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН», подання ним заповненої заявки на отримання позики та її підтвердження ТОВ «ВЕЛЛФІН» у передбачений Правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що відповідач підтвердив свою згоду з усіма істотними умовами отримання позики, а укладений та підписаний між сторонами договір в електронній формі в силу приписів статей 6, 627 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. Проте, відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 13.11.2019 року становить 38658,58 грн. та складається із основного боргу в сумі 943,00 грн., заборгованості за відсотками в сумі 18942,05 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 18773,53 грн. Посилаються на ст.ст.525, 526, 610-612, 1046, 1049 ЦК України.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с.125-130) та письмові пояснення (а.с.141), в яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав того, що відповідачка не укладала даного договору та не отримувала коштів. Подані позивачем разом із позовною заявою документи не можуть бути доказами факту укладення кредитного договору між сторонами, оскільки не містять відомостей про ЕП одноразовим ідентифікатором, реєстрацію в ІТС відповідача, відомостей про ідентифікацію клієнта шляхом списання довільної суми з рахунку. Жодних належних і допустимих доказів того, що сума кредиту була зарахована на поточний рахунок, який належить відповідачці не надано. Зазначає, що якщо між сторонами і був укладений договір, то з відповідача підлягає стягненню лише заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 943,00 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 29.10.2016 по 13.11.2016 року - 296,00 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 09.12.2019 року дану справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.36-37).

Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.01.2020 року позовні вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» задоволені в повному обсягу - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованість по договору позики № 86899 в електронній формі від 29.10.2016 року, яка складається з: основний борг - 943,00 гривень, заборгованість по відсоткам - 18942,05 гривень, заборгованість за простроченими відсотками - 18773,53 гривень, а всього: 38658 гривень 58 копійок, стягнуто 1921 гривня судового збору (а.с.61-65).

27.01.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , від імені і за дорученням якої діє адвокат Переверзєв О.О. про скасування заочного рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.01.2020 року (а.с.74-82).

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.02.2020 року скасовано заочне рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.01.2020 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.115-116).

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.168).

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника відповідача надійшла заява, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позову заперечує в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

ТОВ «ВЕЛЛФІН» є юридичною особою, яке діє на підставі Статуту та зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження комісії № 2606 від 27 жовтня 2015 року (а.с.8). Основним видом діяльності ТОВ «ВЕЛЛФІН» є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.6).

Рішенням Загальних Зборів учасників ТОВ «ВЕЛЛФІН» від 27 жовтня 2015 року затвердженні правила надання грошових коштів у вигляді позики (а.с.9-15).

Згідно п. 4.1, 4.2, 6.3, 6.4, 6.7 Правил заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства, оформлює заявку на сайті шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. У разі прийняття позитивного рішення товариство інформує заявника шляхом відправлення СМС - повідомлення на телефонний номер зазначений в заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в особистому кабінеті шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню заявник отримує електронну копію договору позики. У разі отримання договору позики засобами електронного зв`язку, заявник укладає договір позики з товариством в особистому кабінеті. Для підписання електронної форми договору позики заявник здійснює вхід на сайт товариства та за допомогою логіну та паролю входить до особистого кабінету.

18.05.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» укладено договір №ВП-180516-3, за яким організовано переказ грошових коштів кредитній установі по оплатах, що здійснюються клієнтами з використанням банківських карток (а.с.27-29).

29.10.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 у формі електронного документу було укладено договір позики №86899, за умовами якого відповідачу на умовах строковості, зворотності, платності надано грошові кошти в сумі 1000 грн. строком на 15 днів, які позичальник повинен повернути та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5 цього Договору (а.с.20-24).

Згідно визначеного сторонами графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору позики, повернення позики здійснюється позичальником 13.11.2016 року в сумі 1296 грн., з яких 296 грн. проценти за користування позикою та 1000 грн. сума позики (а.с.23 на звороті - 24).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 договору позики №86899, позикодавець зобов`язується надати позичальникові на умовах, що передбачені даним договором, грошові кошти в позику в сумі 1000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5 цього договору. Строк дії договору 15 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Позика надається строком на 15 днів. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладання договору позики між позичальником і позикодавцем. Нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1,9 процента від суми позики, але не менше ніж 30 грн. за перший день користування позикою; 1,9 процента від суми позики щоденно, починаючи з другого дня в межах строку, зазначеного в п.1.2 цього договору; 3,8 процента від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, зазначений в п.1.2 цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Сума процентів за користування позикою нараховується в день погашення позики.

Згідно листа ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 29.10.2019 року, 29.10.2016 року на картку клієнта ОСОБА_1 здійснено переказ коштів на суму 1000 грн. (а.с.26).

Як вбачається із довідки заборгованості за договором №86899 станом на 13.11.2019 року ТОВ «ВЕЛЛФІН» нарахував заборгованість ОСОБА_1 в сумі 38658,58 грн., яка складається із: основного боргу в сумі 943,00 грн., заборгованості за відсотками в сумі 18942,05 грн. та заборгованості за простроченими відсотками - 18773,53 грн. (а.с.25).

ІV. Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до положень статті 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей - стаття 1047 ЦК України.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII) , який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII.

Отже, Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 943,00 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 29 жовтня 2016 року по 13 листопада 2016 року в сумі 296,00 грн. (а.с.23 на звороті - 24).

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.

Таким чином, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із основного боргу в сумі 943,00 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 29 жовтня 2016 року по 13 листопада 2016 року в сумі 296,00 грн. є доведеною та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача решти заборгованості за відсотками та простроченими відсотками за період з 14 листопада 2016 року по 13 листопада 2019 року суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами договору позики № 86899 від 29 жовтня 2016 року ТОВ «ВЕЛЛФІН», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики строком на 15 днів, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі 13 листопада 2016 року.

Таким чином, позикодавець ТОВ «ВЕЛЛФІН» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 13 листопада 2016 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Із довідки заборгованості вбачається, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою в сумі 37419,58 грн. включає період з 14 листопада 2016 року по 13 листопада 2019 року, який виходить за межі строку кредитування.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позикодавцем ТОВ «Веллфін» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками згідно договору в сумі 18646,05 грн. (18942,05 грн. - 296 грн.) та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 18773,53 грн. за період з 14 листопада 2016 року по 13 листопада 2019 року є безпідставною та задоволенню не підлягає.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо заперечень відповідача факту укладення кредитного договору та отримання коштів, то суд з ними не погоджується з огляду на зміст ч. 1-4 статті 12, ст.ст.76, 77, ч.1, ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1921 гривень 00 копійок (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_1 є інвалідом другої групи (посвідчення серії НОМЕР_1 на а.с.85) і відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір звільнена від сплати судового збору незалежно від процесуального становища в справі, а тому судовий збір в сумі 61,57 гривень (1921х1239/38658,58) слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 610-612, 625, 1046, 1049 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором позики № 86899 від 29.10.2016 року, яка складається з: основного боргу - 943,00 грн., заборгованості по відсоткам - 296,00 грн., а всього: 1239 (одну тисячу двісті тридцять дев`ять) гривень 00 копійок.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» 61 (шістдесят одну) гривню 57 копійок судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Учасник справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до або через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (місцезнаходження: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд. 48, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Повний текст судового рішення виготовлено 22.06.2020 року.

Головуючий - суддя Л. Б. Філатова