Провадження № 2/638/4373/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Омельченко К. О.

за участю секретаря Юрченко Д. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі судового наказу, виданого 28.12.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова по цивільній справі №638/20095/19 з нього на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.12.2019 та до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, остаточно просить стягнути з нього, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Також просить, судовий наказ Дзержинського районного суду міста Харкова від 28.12.2019 року по цивільній справі №638/20095/19 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.12.2019 та до досягнення дитиною повноліття відізвати.

Позивач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Багмат П. Д. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Відповідач належним чином повідомлена, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, до початку судового розгляду надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Кожна сторона, за ч. 3 ст. 12 ЦПК України, повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом установлено, що 22.09.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що було складено відповідний актовий запис №4679 від 22.09.2018 року. Від вказаного шлюбу з позивачем з відповідачем мають одну неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 12.11.2019 року. З 2019 року шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, з одночасним припиненням між ними ведення спільного господарства.

28 грудня 2019 року Дзержинським районним судом міста Харкова суддею Семіряд І. В. було винесено судовий наказ по цивільній справі №638/20095/19 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення на її користь з ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття відповідно до ст. ст. 180, 184 СК України.

Відповідно до вказаного судового наказу Дзержинського районного суду міста Харкова від 28.12.2019 року стягнуто з позивача на користь відповідача, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.12.2019 та до досягнення дитиною повноліття. Також, стягнуто з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 192 (сто дев`яносто дві) грн 10 коп.

Позивач вважає, що під час винесення судового наказу від 28.12.2019 року, судом при визначенні розміру аліментів не було враховано, як того передбачає п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальне становище платника аліментів, відсутність роботи, відсутність заробітної плати та будь-яких інших доходів. На теперішній час у позивача матеріальне становище в кращу сторону не змінилося, позивач досі не працевлаштований, у позивача відсутня заробітна плата, будь-якого іншого доходу позивач не має, соціальної виплати та допомоги по безробіттю позивач не отримує. Також, у позивача відсутнє на праві приватної власності будь-яке нерухоме або рухоме майно.

На сьогоднішній день, судовий наказ виданий Дзержинським районним судом міста Харкова від 28.12.2019 року, починаючи із 17.02.2020 року, знаходиться на виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Оскільки, позивач ніде не працевлаштований та не має заробітної плати чи будь-якого іншого доходу, то нарахування аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини відбувається не з усіх видів доходів (заробітку) позивача, а з середньомісячного заробітку по Шевченківському району міста Харкова, який станом на день пред`явлення позову складає майже 10500 (десять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., відповідно, 1/4 частина від середньомісячного заробітку по Шевченківському району міста Харкова складає близько 2625 (дві тисячі шістсот двадцять п`ять) грн. 00 коп., що є в карай непомірною сумою аліментів для позивача при повній відсутності будь-якого доходу. Крім того, середньомісячний заробіток по Шевченківському району міста Харкова щомісяця збільшується в середньому на 400-500 (чотириста п`ятсот) гривень, відповідно і розмір стягуваних з позивача аліментів щомісяця буде збільшуватися.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 142 Сімейного кодексу України зазначає, що «діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою».

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

У відповідності до ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, частину другу статті 182 Сімейного кодексу України викладено в такій редакції: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд при розгляді вимог позивача про зміну способу стягнення аліментів враховує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому, стягнення аліментів у новому розмірі відбуватиметься після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Також, відповідні положення закріплено у частині 2 статті 182 СК України: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини».

Аксіомою є закріплена у статті 180 Сімейного кодексу України норма: «Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Участь в утриманні дитини, за відсутності відповідно домовленості, має бути рівною.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Отже чинним національним та міжнародним законодавством на батьків покладено обовязок батьків забезпечувати нормальний розвиток дитини, допоки дитина не досягне повноліття, а в деяких випадках і до отримання нею вищої освіти.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу стягнення аліментів, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», «батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні».

Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Зважаючи на те, що судом при визначенні розміру аліментів з об`єктивних підстав не було враховано, як того передбачає п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України, відсутність у платника аліментів будь-яких видів доходів, вважаю, що позивачем надано достатні докази на підтвердження своїх доводів та вбачаються усі підстави для задоволення даного позову частково.

Стосовно позовних вимог щодо відізвання судового наказу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У зв*язку з тим, що даним рішенням суд змінює розмір аліментів, який був визначений на підставі судового наказу виданого 28.12.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова по цивільній справі №638/20095/19, тому роз*яснює позивачу право після набрання даним рішенням чинності звернутися до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Тому, зважаючи на обставини, які викладені вище, а також те, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 41 СК України), виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, відсутність заперечень з боку відповідача, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, спільний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вбачає підстави для часткового задоволення даного позову та вважає, що зміна способу стягнення аліментів з частки від заробітку (доходу) позивача ОСОБА_1 на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини на час ухвалення судового рішення.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 141, 180-182, 192 СК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення задовольнити частково.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі судового наказу, виданого 28.12.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова по цивільній справі №638/20095/19 з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП невідомий, зареєстрований АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_2 ), на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.12.2019 та до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_3 виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УВМС України в Харківській області 21.10.2002 року, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_5 виданий 01.11.2018 року органом №6311, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 коп. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.11.2020 року.

Головуючий суддя К. О. Омельченко