Справа № 461/4735/20
Провадження № 6/461/70/20
УХВАЛА

Іменем України

15.06.2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д.,

за участі:

секретаря судового засідання Рудницької А.О.,

приватного виконавця Шелінської Ю.А.,

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 вмотивоване тим, що на виконанні перебуває виконавчий лист щодо стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в сумі 1850 євро та 1200 дол. США, проценти річні - 155,86 євро та 101,10 дол. США. 16 березня 2020 року приватним виконавцем відкрите виконавче провадження, накладено арешт на майно ОСОБА_1 . В ході виконання рішення було виявлено та перераховано на депозитний рахунок кошти боржника у банківських установах в сумі 28,67 грн та 14885,37 грн, після чого конвертовані у долари США та перераховані на рахунок стягувача. Крім того, як встановлено приватним виконавцем, належний боржникові автомобіль був відчужений ним 07 лютого 2020 року. Зважаючи на ухилення боржника від виконання зобов`язанням, а саме: несплату боргу, відчуження транспортного засобу, неявку на виклик виконавця, приватний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Приватний виконавець в судовому засіданні подання підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що всі вказані у поданні обставини підтверджуються доданими нею документами.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, сторони та інші заінтересовані особи про розгляд подання не повідомлялись.

Суд, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги приватного виконавця, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання, вважає, що таке слід задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває виконавче провадження № 61558572 з примусового виконання виконавчого листа № 461/2672/18, виданого 04 березня 2020 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за борговою розпискою в сумі: 1850 євро та 1200 доларів США, три проценти річних 155,86 євро та 101,10 долар США.

16 березня 2020 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно боржника, направлено дані постанови рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу боржника, що підтверджується фіскальним чеком поштового відправлення.

Нормами Конституції України (ст. ст. 124, 129) і ЦПК України (ст. 18) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обов`язок приватного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З метою виконання рішення суду виконавцем 16 березня 2020 року приватним виконавцем направлено запити в органи реєстрації з метою перевірки майнового стану боржника.

Згідно відповіді AT КБ "ПриватБанк" в боржника наявні кошти на рахунках. Платіжними вимогами виконавцем списано 28,67 гри. та 14885,37 грн. на депозитний рахунок приватного виконавця. В AT КБ «ПриватБанк» кошти в сумі 14913,86 грн. були конвертовані в долари США та перераховані 01 червня 2020 року як погашення заборгованості на рахунок ОСОБА_2 - в сумі 553,39 долари США.

У зв`язку з недостатністю коштів, 29 квітня 2020 року виконавцем постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника описано земельну ділянку площею 0,0782 га, кадастровий номер :04:000:0252, для індивідуального садівництва, за адресою: Львівська область, Яворівський, Домажирська сільська рада, ст. " ОСОБА_3 ". Вказану постанову було надіслано боржнику рекомендованим листом 29 квітня 2020 року. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення боржником постанову отримано 03 червня 2020 року. Тобто боржник є обізнаним з тим, що у виконавця на виконанні перебуває виконавче провадження.

Згідно з листом Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області від 15 травня 2020 року боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 11 квітня 2011 року, органом - 4601 та серії НОМЕР_2 , виданий 18 грудня 2018, органом 4690.

Для перевірки наявності у боржника права власності на транспортні засоби виконавцем було надіслано вимогу від 28 травня 2020 року в Регіональний сервісний центр МВС у Львівській області. Згідно відповіді від 02 червня 2020 року транспортний засіб Mitsubishi Pajero 2006 року випуску, чорного кольору, було відчужено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 лютого 2020 року і перереєстровано на іншого власника - ОСОБА_4 .

04 червня 2020 року виконавцем надіслано боржнику вимогу з`явитись до виконавця 12 червня 2020 року, яку останній не виконав.

Так, відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно із п. 19 ч. 3 ст. 18 цього Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язання, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч.3 ст. 441 ЦПК).

Чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення».

У сучасній українській мові слово «ухилення» тлумачиться, як: відступати, відхилятися, вивертатися; намагатися не робити чого-небудь, не брати участь в чомусь, уникати, навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням» вжите у п. 5 ч.1 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та в п.19. Ст. 18 Закону «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Та обставина, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, вже відбувся і був об`єктивно наявним, встановлено судом на підставі наявних в матеріалах виконавчого провадження доказів.

Більше того, як вбачається з матеріалів справи рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2018 року було оскаржено відповідачем ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

21 січня 2020 року у судовому засіданні Львівського апеляційного суду був присутній та брав участь представник ОСОБА_1 - адвокат Прохода Ю.В. У даному засіданні судом апеляційної інстанції було розглянуто апеляційну скаргу, ухвалене нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 1850,00 євро та 1200 доларів США, три відсотки річних - 155,86 євро та 101,10 доларів США.

Тобто, участь представника відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про судове рішення та необхідність виконання зобов`язання.

Недивлячись на цю обставину, відповідно до документів МВС України ОСОБА_1 , достеменно знаючи про набрання рішенням законної сили, з метою уникнення виконання зобов`язання, відчужив 07 лютого 2020 року транспортний засіб Mitsubishi Pajero 2006 року випуску.

Така поведінка боржника свідчить про наявність в останнього переконливого наміру уникнути виконання рішення суду. Так, на час розгляду справи в суді, рішення суду боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Утримання боржника від виконання таких дій, як: повідомлення приватного виконавця про фактичне місце свого проживання; офіційного працевлаштування; ненадання достовірних відомостей про свої доходи та майно, реалізація майна поза медами виконавчого провадження ускладнює виконання рішення суду та свідчить про бездіяльність боржника, яка спрямована на невиконання відповідного обов`язку.

Отже, задовольняючи подання, суд врахувавши норми Закону України «Про виконавче провадження» дійшов висновку, що маючи неврегульовані зобов`язання, ОСОБА_1 умисно та свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, що є підставою для застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 263, 441 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2018 року у справі № 461/2672/18.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти діб з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Д. Фролова