ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 жовтня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/807/19

Головуючий у першій інстанції - Демченко Л. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/477/20

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Губар В.С.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, державний кадастровий реєстратор відділу у Бобровицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2019 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 30.12.2019, м. Бобровиця,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 р. ОСОБА_1 пред`явила позов до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (далі за текстом - ГУ ДГК у Чернігівській області) й державного кадастрового реєстратора відділу у Бобровицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (далі за текстом - державного кадастрового реєстратора), в якому просила визнати протиправною відмову державного реєстратора від 10.04.2019 у виправленні помилок і зобов`язати ГУ ДГК у Чернігівській області виправити помилки, допущені в координатах кутів зовнішніх меж земельних ділянок, кадастрові номери яких :01:000:0002 і :01:000:0003. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок площею по 0,2500 га кожна, які розташовані по АДРЕСА_1 , що належали її матері на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЧН № 038996 та серії ЧН № 038997, виданих Олександрівською сільською радою Бобровицького району 29.12.2003 і зареєстрованих в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №№ 21 та 22. Оскільки абриси земельних ділянок, зображені у витягах з Державного земельного кадастру, не відповідали їх контуру, що зображений у державних актах на право власності на них, то на замовлення позивача виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж цих ділянок в натурі (на місцевості). З допомогою цієї документації ОСОБА_1 виявлено технічну помилку у координатах поворотних точок меж земельної ділянки, а також накладення належних їй ділянок на суміжні. 27.03.2019 остання звернулася до державного кадастрового реєстратора з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру - про виправлення помилок у координатах поворотних точок меж земельних ділянок, надавши технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж обох належних їй ділянок в натурі (на місцевості), що вказані вище. Листом від 10.04.2019 № 198/163-19 державний кадастровий реєстратор відмовив у внесенні вищезгаданих виправлень. Ця відмова мотивована тим, що подана ОСОБА_1 заява не відповідає додатку 37 Порядку ведення Державного земельного кадастру, що затверджений постановою Кабміну України від 17.10.2012 № 1051, а саме в технічній документації та в актах приймання-передачі межових знаків на зберігання відсутні підписи суміжних землекористувачів. Таку відмову позивач вважає протиправною, так як вона суперечить правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 681/1039/15-ц.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що розроблена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0002 та :01:000:0003 в натурі (на місцевості), які належать ОСОБА_1 , не містить погодження з суміжними власниками і землекористувачами ОСОБА_3 й ОСОБА_4 в акті встановлення та погодження меж належних ОСОБА_1 ділянок, який є складовою цієї документації, і що вона також не містить рішення органу місцевого самоврядування про вирішення земельного спору щодо погодження меж земельних ділянок з суміжними землевласниками й землекористувачами чи судового рішення. Вказані недоліки наданої ОСОБА_1 технічної документації унеможливлюють виправлення державним кадастровим реєстратором помилок у відомостях про земельні ділянки ОСОБА_1 у Державному земельному кадастрі. Крім цього, суд зазначив, що рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 31.10.2019 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення про задоволення її позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення місцевим судом ухвалене за неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Ухвалою суду від 07.04.2020 до участі у справі як третіх осіб залучено суміжних землекористувачів: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 і Бобровицьку міську раду.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Котов Г.Д. підтримав апеляційну скаргу, представник ГУ ДГК у Чернігівській області - спеціаліст відділу представництва у судах Мороз Т.М. просила її відхилити; третя особа ОСОБА_6 вважає апеляційну скаргу необґрунтованою.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Котов Г.Д. заявив клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, проведення якої просив доручити Товариству з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» (пр. Перемоги, № 123, м. Київ, 03179), поклавши витрати на ОСОБА_1 , на вирішення якої він запропонував такі запитання:

- чи відповідають розроблена «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 в межах Олександрівської сільської ради», виготовлена інженером-землевпорядником ОСОБА_2 у 2016 році» та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

- чи існує порушення фактичних меж (накладання) земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0002 та :01:000:0003 в порівнянні з межами, визначеними вищевказаною технічною документацією?

- чи відповідають координати поворотних точок меж земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0002 та :01:000:0003, які містяться в базі Державного земельного кадастру, координатам згідно з тією ж (що згадана вище) технічною документацією?

Одночасно представник ОСОБА_1 просив на час проведення експертизи зупинити провадження у справі.

Доводи клопотання зводяться до того, що для вирішення справи необхідні спеціальні знання у галузі, іншій, ніж право.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав вказане клопотання, а представник ГУ ДГК у Чернігівській області просила його відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи клопотання, суд вважає, що воно підлягає частковому задоволенню.

Так, у листі державного кадастрового реєстратора відділу у Бобровицькому районі ГУ ДГК у Чернігівській області Ясінського Р.С. від 10.04.2019 вих. № 198/163-19 зазначено, що заява ОСОБА_1 про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру не може бути задоволена у зв`язку, зокрема, з тим, що в складових наданої йому ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а саме в актах приймання-передачі межових знаків на зберігання, відсутні підписи суміжних землекористувачів і, крім того, суміжні землекористувачі відмовилися від погодження встановлених межових знаків (копія цього листа на арк. 55 «а» т. 1).

З відмов державного кадастрового реєстратора відділу у Бобровицькому районі ГУ ДГК у Чернігівській області Ясінського Р.С. від 21.04.2020 № РВ-020 і від 28.04.2020 № РВ-020 та повідомлення ГУ ДГК у Чернігівській області апеляційному суду від 02.06.2020 № 0-25-0.23-36/1/103-20 вбачається, що іще однією з причин відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , є перетин у Державному земельному кадастрі належних останній земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0002 та :01:000:0003 з земельними ділянками з кадастровими номерами :01:000:0377 та :01:000:0378, які належать ОСОБА_6 , а також відсутність погодження ОСОБА_1 меж з ОСОБА_6 (арк. 21, 22, 23, 37 т. 2).

З наведеного випливає, що для вирішення спору між сторонами суд має встановити, чи відповідають фактичні межі земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0378, межам цієї ділянки, що внесені до Державного земельного кадастру, та чи відповідають наявні у натурі межі земельних ділянок, кадастрові номери :01:000:0002, :01:000:0378 та :01:000:0377, правовстановлюючим документам на них, а у разі невідповідності наявних у натурі меж вищевказаних земельних ділянок правовстановлюючим документам на них запропонувати способи їх усунення.

Питання, запропоновані представником позивача на вирішення експертизи, сформульовано недостатньо коректно. Крім того, суду не надано доказів, що експертна установа, якій він пропонує доручити проведення експертизи, має право проводити судові експертизи. Тому суд вважає за необхідне сформулювати питання, про які йдеться, у юридично коректний спосіб, а також у порядку ч. 3 ст. 103 ЦПК України доручити проведення експертизи фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 .

В порядку абз. 6 п. 2.1 розд. ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (з наступними змінами), суд просить за наявності на те підстав указати у висновку експерта на факти, виявлені під час проведення експертизи, які мають значення для справи, але стосовно яких не було поставлено питання, та на обставини, що сприяли (могли сприяти) вчиненню правопорушення.

Оскільки у справі виконано всі можливі з необхідних процесуальні дії, то відповідно до ст.ст. 252 ч. 1 п. 5, 253 ч. 1 п. 9 ЦПК України провадження у справі підлягає зупиненню на час проведення експертизи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 102-104, 109, 252 ч. 1 п. 5, 253 ч. 1 п. 9, 368 ч. 1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Котова Григорія Дмитровича задовольнити частково.

Призначити у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити судовому експерту фізичній особі-підприємцю Солдатовій Валерії Сергіївні ( АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_1 ).

На вирішення експертизи поставити запитання:

1) чи відповідають фактичні межі земельної ділянки, кадастровий № :01:000:0378, що розташована по АДРЕСА_3 , межам цієї ділянки, що внесені до Державного земельного кадастру?

2) чи відповідають наявні у натурі межі земельних ділянок, кадастрові №№ :01:000:0002, що розташовані по АДРЕСА_3 , і :01:000:0378 та :01:000:0377, що розташовані по цій же вулиці під АДРЕСА_3 , правовстановлюючим документам (технічній документації тощо) на ці ділянки?

3) у разі невідповідності наявних у натурі меж вищевказаних земельних ділянок правовстановлюючим документам на них запропонувати способи їх усунення.

У розпорядження експерта надати матеріали справи.

Дозволити експертові у разі необхідності вийти на місце для проведення обстеження; зобов`язати учасників справи забезпечити (надати) експертові доступ до всіх спірних об`єктів.

Витрати по оплаті експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Роз`яснити учасникам судового розгляду, що ст. 109 ЦПК України передбачає, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Попередити експерта про те, що за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання цієї ухвали настає кримінальна відповідальність згідно з ст.ст. 384, 385 КК України.

Зобов`язати експерта надати суду висновок у строк, встановлений п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (з наступними змінами).

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але в частині зупинення провадження у справі вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної ухвали.

Повну ухвалу складено 02.11.2020.

Головуючий: Судді: