Справа № 502/2120/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

16 листопада 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Новицької А. І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про
визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . За вищезазначеною адресою було зареєстровано його знайомого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично за вищезазначеною адресою не проживає з серпня 2018 року. Оскільки відповідач за вищезазначеною адресою не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються за нього. Позивач є інвалідом ІІ групи з дитинства та щомісячно отримує державну соціальну допомогу по інвалідності, інших доходів не має та не має можливості сплачувати житлово комунальні послуги без оформлення субсидії. При зверненні до відділення Управління соціального захисту населення позивачу повідомили, що через реєстрацію відповідача у вищевказаній квартирі, позивачу буде відмовлено у оформленні субсидії.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд, визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав.
На підставі письмової заяви позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та надані докази по справі, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 09.12.2016 року, виданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1580, встановлено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за місцем проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42, 1 кв. м., житлоплощею 27, 8 кв. м., належної спадкодавцю на підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченого 07.10.2002 року за реєстровим № 1658, /а. с. 4/.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 180225423 виданого 09.09.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , /а. с. 5/.

Відповідно до акту про встановлення фактів від 23.09.2019 року , складеного депутатом Кілійської міської ради встановлено, що при обстеженні за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано три особи: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_4 . ОСОБА_1 інвалід ІІ групи, психічно хворий. ОСОБА_4 є опікуном. ОСОБА_2 зареєстрований, але з серпня 2018 року не проживає, родичем чи опікуном не являється, /а. с. 6/.

Довідкою про склад сім`ї за вих. № 335 від 19.09.2019 року, наданою Комунальним підприємством «Жилсервіс», встановлено, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до складу його сім`ї входять: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , /а. с. 7/.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 2-18 ОВ № 032095, виданого 16.10.2006 року Одеською психіатричною № 1 спеціалізованою медико соціальною експертною комісією встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має ІІ групу інвалідності з дитинства, інвалідність встановлена безстроково, /а. с. 8/.

Згідно довідки за вих. № 21-06/2725 від 12.11.2019 року , виданої Управлінням соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації встановлено, що відносно особи з інвалідністю 2 групи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, станом на 11.11.2019 року до піклувальної ради звернення відсутні та опікун у встановленому законодавством порядку не призначався, /а. с. 10/.

Відповідно до довідки за вих. № 548 від 25.03.2020 року, наданої Кілійським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки встановлено, що солдат запасу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05.03.2009 року перебуває на військовому обліку у Кілійському РТЦК та СП. 31.01.2008 року комісією при Кіілйському РВК визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час за гр. І ст. 31 «б» наказу МО України № 207-1999 р., /а. с. 24/.

При ухваленні рішення судом застосовано відповідні норми права:
Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками, справи не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому із змісту ч. 1 ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 163 ЖК УРСР - у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї в будинку /квартирі/ приватного житлового фонду, за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає у житловому приміщенні, в якому зареєстровано його місце проживання, більше 1 року.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (з відповідними змінами та доповненнями), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Таким чином, враховуючи, що позивач, який є інвалідом ІІ групи з дитинства звільнений від сплати судового збору, за правилами ст. 141 ЦПК України, при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати на користь держави.
Керуючись ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК, ст. ст. 316, 317, 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 840, 80 гривень судового збору в дохід держави.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников