Справа №597/1267/20
Провадження №2/597/287/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2020 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Дудяка С.В.

з участю:

секретаря судового засідання Богдана В.М.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в:

Позивачка в позовній заяві та в судовому засіданні просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1 , покликаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 будучи її внуком, зареєстрований в належному їй будинковолодінні, однак фактично не проживає за місцем реєстрації з 2013 року. Він, як стверджує позивачка, не цікавиться станом будинку, не бере участі у оплаті за послуги електро- та газопостачання, створює їй незручності, порушує її права як власника.

У зв`язку з цим, позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду 15.10.2020 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, в судове засідання не з`явився, однак надіслав письмове клопотання про визнання позову, в якому просить про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ст.178 ч.8 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного:

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею будинковолодіння, що за адресою АДРЕСА_1 .

Вищевказане стверджується свідоцтвом про право власності на будинковолодіння від 29.04.2003 року, зареєстрованим Заліщицьким РКГ БТІ 20.05.2003 року за реєстровим номером 220 у реєстровій книзі №3.

Факт реєстрації відповідача у належному позивачці будинковолодінні стверджується довідкою №238 виданою 30.06.2020 року виконавчим комітетом Зеленогайської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області.

Згідно трьох актів встановлення місця проживання №№239, 350, 364, складених комісією Зеленогайської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області 30.06.2020 року, 27.08.2020 року та 07.09.2020 року відповідно, відповідач ОСОБА_2 в будинковолодінні належному ОСОБА_1 не проживає з 2013 року.

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід`ємними складовими права власності. Користуванням та володінням по відношенню до такого майна, як житлове приміщення, є в тому числі і право проживання в ньому.

Згідно ст.405 ЦК України та ст.156 ЖК УРСР член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК УРСР).

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З наданих позивачкою доказів встановлено, що відповідач дійсно понад рік не проживає у будинковолодінні, належному позивачці, тому даний позов слід задоволити та визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.72, 156 Житлового кодексу УРСР, ст.16, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.10, 11, 76-81, 89, 141, 211, 258, 259, 206, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації якого АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляцію, яка подається безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 10.11.2020 року.

Суддя

С. В. Дудяк