Справа № 690/32/20
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

за участі секретаря судового засідання Матвієнко А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 ), третя особа: орган опіки та піклування Ватутінської міської ради (, адреса просп.Дружби 8, м.Ватутіне, Черкаської області) про визначення місця проживання дитини з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

03.02.2020 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с.БужанкаЛисянського району Черкаської області, РНОКПП НОМЕР_3 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що10.09.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Під час подружньогожиттяу них народиласядонькаОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 04.10.2016 року рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач проживає окремо в с.Неморож, Звенигородського району. За рішенням суду з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на її користь в розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до довідки Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби заборгованість по аліментам відсутня. На даний час, вимога стосовно встановлення місця проживання дитини з одним з батьків фактично не ставилась, однак в подальшому таке рішення усуне можливі перешкоди, що виникатимуть при здійсненні нею реалізації прав дітей у процедурних питаннях, які потребують обов`язкової згоди батька. На даний час їхній спільнадочка ОСОБА_3 , зареєстрована та проживає зі позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ВВУЖКГ. Згідно довідки Ватутінської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Ф.Ватутіна, ОСОБА_3 являється ученицею 6-Б класу. За інформацією класного керівника дівчинки, вихованням дитини займається вона, ОСОБА_1 , мати дівчинки підтримує контакт з педагогічним колективом школи. Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 , складеного комісією виконавчого комітету Ватутінської міської ради, в помешканні для дитини створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини, комісією було з`ясовано прихильність ОСОБА_3 до матері та її бажання жити з нею. Вона повністю піклується про дочку та взмозі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Спитрними напоями вона не зловживає, не палить, за місцем проживання характеризується позитивно, постійно слідкує за станом здоров`я дочки та її розвитком, виховує та піклується про неї, у неї з дитиною психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, затвердженого рішенням виконкому Ватутінської міської ради 21.11.2019 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю ОСОБА_1 .

Враховуючи ті обставини, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, створені належні умови для її проживання та виховання, позивач вважає що в інтересах дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 необхідно визначити місце проживання разом з матір`ю, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюк В.С. від 03.02.2020 року, цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Звенигородського районного суду Черкаської області.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Дудніченка В.М. від 26.02.2020 було прийнято до провадження та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

Суддю Звенигородського районного суду ОСОБА_6 відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку з 22.05.2020 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 22.05.2020 р. призначення судді не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Гончаренко Т.В.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В. від 01.07.2020 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 2446/0/15-20 від 25.08.2020 року суддю Звенигородського районного суду ОСОБА_7 звільнено в зв`язку з виходом у відставку.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 09.09.2020 року прийнято справу до свого провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі.

Відповідачу ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, що підтверджується поштовим повідомленням, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, в судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Ватутінської міської ради, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, позовні вимоги позивача підтримав.

В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи.

У суді встановлено, що згідно свідоцтва прошлюб, серія НОМЕР_4 від 10.09.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаськоїобласті, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 10.09.2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 10.09.2005 року зроблено відповідний актовий запис №103. Прізвище при реєстрації шлюбу: дружини « ОСОБА_1 » (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_5 від 07.08.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в Книзі реєстрації народжень 07.08.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 100. Батьками дитини записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (а.с.8).

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 04 жовтня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.10-11).

У Звенигородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) перебуває на виконанні виконавчий лист про стягнення з гр. ОСОБА_2 аліментів на користь гр. ОСОБА_1 у розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки розрахунку (в порядку п.4 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження), аліменти з 10.04.2017 року фактично сплачено, заборгованість відсутня (а.с.19-20).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 . Склад сім`ї: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Ватутінським виробничим управлінням житлово-комунального господарства (а.с.22).

ОСОБА_3 навчається в Ватутінській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Ф. Ватутіна Ватутінської міської ради в 6-Б класі за адресою: м.Ватутіне, вул.Миру,5-а, що підтверджується довідкою закладу від 08 жовтня 2019 року за №175/01-54 (а.с.17). Аналогічне підтверджено довідкою, виданою 11.11.2019 року Ватутінською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Ф. Ватутіна Ватутінської міської ради з якої вбачається, що зі слів класного керівника ОСОБА_10 , за час навчання дитини ОСОБА_3 в школі, мати ОСОБА_1 займається вихованням дитини, стежить за її успішністю, забезпечує харчуванням, одягом та шкільним приладдям. Активно цікавиться життям дочки в школі, допомагає їй з заняттями. Регулярно відвідує батьківські збори.Тактовна, терпляча, вміє знаходити компромісні рішення. Мати дотримується демократичного стилю в спілкуванні і вихованні дитини (а.с.18).

Актом обстеження умов проживання ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 від 11.11.2019 року, встановлено, що в помешканні створено належні умови для проживання та забезпечення потреб дитини. Дівчинка спокійна, охайна та доглянута, в сім`ї почуває себе комфортно. Потреби дитини забезпечено у повній мірі. Наявність значної кількості дитячих речей, шкільного приладдя, предметів гігієни свідчить про те, що малолітня ОСОБА_3 постійно проживає в цій сім`ї. Встановлено сумлінне виконання матір`ю обов`язків по вихованню та утриманню доньки, з`ясовано прихильність ОСОБА_3 до матері та бажання залишитись проживати разом з нею (а.с.16). Крім того, до матеріалів позову додано актоцінки потреб сім`ї на час оцінювання, що проводилось з 07.11.2019 по 13.11.2019 року (а.с.24-29).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, 1/3 частка квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 ,1/3 частка - ОСОБА_3 , 1/3 частка - ОСОБА_11 (а.с.23)

ОСОБА_1 являєтьсяінвалідом 2 групи безтерміново, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №536797 (а.с.4).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області (Звенигородський відділ обслуговування громадян) і отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 01.05.2019 р. по 31.10.2019 р. складає 11274,14 грн., що підтверджується довідкою Головного управління ПФУ в Черкаській області, дата формування виписки 08.11.2019 року (а.с.21).

Виконавчим комітетом Ватутінської міської ради затверджено висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.11.2019 року № 288, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.12,13-15). Крім того слід зазначити, що з вказаного висновку вбачається, що внаслідок проведеної роботи ОСОБА_2 у приміщенні служби у справах дітей власноруч написав заяву про згоду на визначення місця проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з матір`ю ОСОБА_1 .

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, …якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч. 4).

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що в тому разі, якщо батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або, у відповідних випадках, законні опікуни, - несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують право дитини не розлучатися з обома батьками усупереч їх бажанню, за винятком випадків, якщо в разі компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно ухвалити рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що вирішують питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Враховуючи позицію органу опіки та піклування, який дійшов висновку про доцільність проживання дитини з матір`ю, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а саме, що на даний час дитина проживає разом з матір`ю, за місцем проживання дитини створені всі умови для дитини, мати виховує та утримує доньку, між дитиною і матір`ю встановлений міцний психологічний зв`язок, існує довіра, взаєморозуміння, тому суд вважає вірним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 із її матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 . Саме проживання малолітньої дитини із матір`ю, на думку суду, буде цілком відповідати інтересам дитини, забезпечить комфортні умови та сприятиме її здоровому розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840.80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 12, 42, 77-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 19, 141, 157, 160, 161 СК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Ватутінської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю - задоволити.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , моб.тел. НОМЕР_6 ) на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Звенигородським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 11.11.2020.

Суддя Д.І. Сакун