Справа № 496/732/20
Провадження № 2/496/1084/20
02 червня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Буран В.М.,
секретаря - Дигуляр А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом з підстав, що 07.08.2017 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, 12.12.2019 року шлюб між подружжям було розірвано. Від шлюбу сторони по справі мають малолітнього сина. Позивач зазначає, що на даний час вони з відповідачем не проживають, а дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а вона не має змоги самостійно матеріально забезпечити малолітню дитину, тому змушена звернутись до суду з відповідною заявою.
Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі та зазначила, що вона на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 21).
Відповідач у судові засідання не з`являвся про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надіслання ухвал та судових повісток на останнє відоме місце проживання (перебування), але конверт повернувся без вручення з відміткою Укрпошти «інші причини що не дали змогу виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Судом також було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади про виклик особи до судового засідання, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 19, 20).
Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07 серпня 2017 року між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданий Виконавчим комітетом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 60 (а.с. 7), який рішенням Біляївського районного суду від 12.12.2019 року був розірваний (а.с. 8).
Сторони по справі мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 227 (а.с. 9).
Згідно довідки Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 368 від 11.02.2020 року дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 10).
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач - відповідач, як батько своєї дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття.
Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо.
При цьому судом не встановлено (відповідачем не надано доказів), що у нього наявні непрацездатні члени сім`ї чи діти, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням.
Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Враховуючи викладене суд вважає вимоги позивачки законними та обґрунтованими, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, відповідач, як батько малолітньої дитини, зобов`язаний сплачувати на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 55, 76, 80, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 81, 141, 263, 265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 виданий органом 5127 від 30.08.2017 р., РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Березанським РС УДМС, РНОКПП НОМЕР_6 )про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 18 лютого 2020 року в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліттядитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.
В частині стягнення аліментів допустити негайне виконання рішення суду - у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Буран В.М.