Справа № 333/3698/20
Провадження №2/333/2055/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, 69063, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 36

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є основним наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Крім позивача, за вказаною вище адресою зареєстрований відповідач - її син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично не мешкає за адресою реєстрації з 2014 року, особистих речей не має та не цікавиться зазначеним житлом. Наявність реєстрації ОСОБА_2 у вказаній квартирі перешкоджає позивачу вільно користуватись зазначеною квартирою. Також, ОСОБА_1 змушена нести витрати на житлового приміщення та сплачувати комунальні платежі за сина, який фактично не проживає за адресою реєстрації. З цих підстав, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

В підготовче засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце проведення засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про визнання позовних вимог, в якій вказав, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, оскільки проживає за межами України.

Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ст. 51 ЖК Української РСР, жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів.

Відповідно до ст. 58 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Статтею 64 ЖК Української РСР визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору ( ч. 1). До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2).

Судом встановлено, що на підставі рішення Жовтневої районної Ради народних депутатів від 19.07.1989 року №155/2 на заселення однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 оформлено державний ордер від 09.11.1989 року НОМЕР_7, що підтверджується повідомленням Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 09.09.2020 року №Н-3949.

23.12.1989 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис №587.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.02.1991 року серії НОМЕР_2 , актовий запис №103, шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвано 19.02.1991 року.

Частиною 4 ст. 9 ЖК Української РСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Нормами ст. 72 ЖК Української РСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З матеріалів справи слідує, що позивач у справі є основним наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Комунарським РВ ЗМУ УМВС України 01.04.2004 року (а.с. 7) та актом проживання/не проживання від 14.07.2020 року за підписом голови ОСББ «Водограйна 4» (а.с. 9).

Відповідач у справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.02.1989 року серії НОМЕР_4 , актовий запис №274.

Як вбачається з відповіді на запит Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 21.07.2020 року №01-71/9773, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 28.02.1990 року (а.с. 14).

При розгляді справи по суті судом встановлено, що відповідач у справі з 2014 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом проживання/не проживання від 14.07.2020 року за підписом голови ОСББ «Водограйна 4» (а.с. 9).

Даний факт не заперечується відповідачем в ході розгляду цієї справи, про що свідчить власноручно написана заява ОСОБА_2 від 17.11.2020 р.

Доказів протилежного матеріали справи №333/3698/20 не містять й відповідачем не надано.

З огляду на викладене, враховуючи норми ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 840,80 грн. судом покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) - 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Повне рішення складено 18.11.2020 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова