Справа № 263/8258/20
Провадження № 2/263/1999/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючої судді Ікорської Є.С.,

за участю секретаря Шпичак Є.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, у якій позивач просить суд:

1) визнати незаконними дії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради щодо видалення з офіційного веб-сайту Маріупольської міської ради оприлюдненого проекту рішення щодо включення до числа службової житлової площі квартири АДРЕСА_1 та розподілення її Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області для надання ОСОБА_1 ;

2) визнати незаконними дії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради щодо включення 13 березня 2020 року до порядку денного засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради питання про розгляд клопотання ГУНП в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 ;

3) визнати недійсним результат голосування членів громадської комісії з житлових питань при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, проведеного за результатами розгляду питання «Про розгляд клопотання Головного управління національної поліції в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 », що зафіксовано в протоколі засідання комісії № 02/2020 від 13 березня 2020 року;

4) визнати дійсним результат голосування членів громадської комісії з житлових питань при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, проведеного за результатами розгляду питання 1.2. «Про надання службової житлової площі ( ОСОБА_1 )», що зафіксовано в протоколі засідання комісії № 3-18 від 19 липня 2018 року, а саме: питання визнати таким, що не потребує повторного перегляду на громадській комісії;

5) зобов`язати Виконавчий комітет Маріупольської міської ради вчинити дії, необхідні для видалення з офіційного веб-сайту Маріупольської міської ради оприлюдненого 17 лютого 2020 року проекту рішення «Про відмову Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області у включенні квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та наданні її ОСОБА_1 »;

6) зобов`язати Виконавчий комітет Маріупольської міської ради вчинити дії, необхідні для оприлюднення на офіційному веб-сайті Маріупольської міської ради проекту рішення щодо включення до числа службової житлової площі квартири АДРЕСА_1 та розподілення її Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області для надання ОСОБА_1 , текст якого був оприлюднений 16 січня 2018 року на офіційному веб-сайті Маріупольської міської ради;

7) зобов`язати Виконавчий комітет Маріупольської міської ради включити до порядку денного засідання виконавчого комітету Маріупольської міської ради питання щодо розгляду проекту рішення щодо включення до числа службової житлової площі квартири АДРЕСА_1 та розподілення її Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області для надання ОСОБА_1 , текст якого був оприлюднений 16 січня 2018 року на офіційному веб-сайті Маріупольської міської ради.

На обґрунтування вимог позивачка посилається на те, що 06 листопада 2017 року керівництвом Головного управління Національної поліції в Донецькій області на ім`я міського голови м. Маріуполя, відповідно до п. 3 розділу І «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР» направлено клопотання від 03 листопада 2017 року щодо включення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у комунальній власності Маріупольської міської ради та є вільною, в число службової житлової площі ГУНП в Донецькій області для її розподілення ОСОБА_1 27 лютого 2017 року рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 16 ОСОБА_1 взято на квартирний облік, з правом першочергового отримання житлової площі з державного житлового фонду за місцем мешкання, як особу, яка потребує поліпшення житлових умов. 16 січня 2018 року на офіційному сайті Маріупольської міської ради опубліковано проект рішення щодо виділення ОСОБА_1 службового житла. 19 липня 2018 року питання про надання ОСОБА_1 службової житлової площі внесено до порядку денного засідання громадської комісії з житлових питань при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради. Відповідно до оприлюдненого протоколу засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради № 3-18 від 19 липня 2018 року, усі присутні члени комісії підтримали пропозицію заступника голови комісії включити квартиру АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі, та надати її ОСОБА_1 . Тобто, з 19 липня 2018 року усі умови, що передують винесенню проекту рішення на розгляд виконкому, а саме: публікація проекту рішення на веб-сайті та отримання висновку комісії з житлових питань, передбачені регламентом Маріупольського виконавчого комітету, виконані у повному обсязі. 04 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з позовною заявою до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради через відсутність рішення. 16 вересня 2019 року рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя (справа 263/6489/19) бездіяльність Виконавчого комітету Маріупольської міської ради щодо неприйняття рішення за клопотанням Головного управління національної поліції в Донецькій області від 03 листопада 2017 року щодо виділення ОСОБА_1 службового житла визнано незаконною. Окрім того, зазначеним рішенням суд зобов`язав Виконавчий комітет Маріупольської міської ради розглянути питання щодо виділення ОСОБА_1 службового житла. 18 грудня 2019 року постановою Донецького апеляційного суду зазначене рішення залишено без змін та рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя набрало законної сили. У лютому 2020 року оприлюднений 16 січня 2018 року проект рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради щодо виділення ОСОБА_1 службового житла з офіційного сайту міськради видалено. 17 лютого 2020 року на офіційному сайті Маріупольської міської ради оприлюднений новий проект рішення щодо розгляду клопотання керівництва ГУНП в Донецькій області від 06 листопада 2017 року з формулюванням «Відмовити Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області у включенні квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та наданні її ОСОБА_1 ». 13 березня 2020 року питання про розгляд клопотання ГУНП в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 вдруге включено до порядку денного засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі Маріупольської міської ради. Відповідно до оприлюдненого протоколу засідання комісії № 02/2020 від 13 березня 2020 року, секретарем комісії винесено пропозицію відмовити Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області у включенні квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та наданні її ОСОБА_1 , яка була підтримана під час голосування всіма присутніми членами комісії. Вважає, що дії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради щодо видалення оприлюдненого 16 січня 2018 року на офіційному веб-сайті Маріупольської міської ради проекту рішення щодо виділення ОСОБА_1 службового житла є незаконними, виходячи з наступного. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати проекти рішень, що підлягають обговоренню. Частиною 3 статтю 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. Враховуючи, що відповідно ст. 51 Житлового кодексу Української РСР, жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих рад народних депутатів надаються громадянам за участю громадської комісії з житлових питань, проект рішення, оприлюднений 16 січня 2018 року щодо виділення службового житла ОСОБА_1 є таким, що підлягає обговоренню. Окрім того, приймаючи до уваги, що зазначений проект рішення вже пройшов процедуру обговорення, що відображено в оприлюдненому протоколі засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради № 3-18 від 19 липня 2018 року, його видалення з офіційного веб-сайту порушує Закон України «Про доступ до публічної інформації», яким, зокрема, передбачається дотримання прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень, а також вільне отримання, поширення та будь-яке інше використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, оскільки видалення з офіційного веб-сайту Маріупольської міської ради проекту рішення щодо виділення ОСОБА_1 службового житла, оприлюдненого 16 січня 2018 року, всупереч вимогам Закону, унеможливлює вільне отримання тексту згаданого проекту. Дії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради щодо повторного включення до порядку денного засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради від 13 березня 2020 року питання про розгляд клопотання ГУНП в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 є незаконними, з огляду на наступне. Рішенням Виконкому Маріупольської міської ради № 88 від 27 квітня 2016 року створено громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради та затверджено її склад. Цим же рішенням затверджено положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради. Рішенням Виконкому Маріупольської міської ради № 540 від 20 грудня 2018 року затверджено положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради у новій редакції, а рішення виконкому від 27 квітня 2016 року № 88 «Про затвердження положення та складу громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради» визнано таким, що втратило чинність. Рішенням Виконкому Маріупольської міської ради № 63 від 24 лютого 2020 року, що прийнято після набрання законної сили вищезазначеного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя щодо визнання незаконною бездіяльність Виконавчого комітету Маріупольської міської ради та зобов`язання вчинити певні дії, затверджено положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради у новій редакції, а рішення виконкому міської ради № 540 від 20 серпня 2018 «Про затвердження положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради» визнано таким, що втратило чинність. При цьому, однією з відмінностей нової редакції Положення від двох попередніх редакцій є наявність п.п. 2.11 розділу 2 Положення, відповідно якого громадська комісія з житлових питань при виконкомі міської ради повторно переглядає питання, з дати розгляду яких сплинув 1 рік та виконкомом міської ради не були прийняті по них рішення. Виходячи з наведеного, повторне включення 13 березня 2020 року до порядку денного засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради питання про розгляд клопотання ГУНП в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 здійснено на підставі п.п. 2.11 розділу 2 Положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради в редакції, затвердженій рішенням Виконкому Маріупольської міської ради № 63 від 24 лютого 2020 року, оскільки громадською комісією з житлових питань це питання вперше розглядалось 19 липня 2018 року, тобто на момент повторного його розгляду сплив 1 рік та 8 місяців. Однак, такі дії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради суперечать ст. 58 Конституції України, відповідно якої Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а також ч. 3 ст. 5 ЦК України, якою визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Окрім того, рішення щодо виділення ОСОБА_1 службового житла, яке 19 липня 2018 року пройшло процедуру громадського обговорення не було прийнято саме через незаконну бездіяльність відповідача, що встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 серпня 2018 року, що набрало законної сили 18 грудня 2019 року. Таким чином, постановою КМУ № 996, якою затверджено Типове положення прямо зазначено, що рішення громадської ради є обов`язковими для розгляду органом виконавчої влади, а безпосередньо саме Положення не повинно суперечити нормам Типового положення. Тобто, рішення громадської комісії з житлових питань при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 19 липня 2018 року щодо виділення ОСОБА_1 службового житла обов`язково повинно бути розглянуто відповідачем. З огляду на вищевказане, дії відповідача, що виразились у видаленні проекту рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, оприлюдненого 16 січня 2018 року на офіційному веб-сайті Маріупольської міської ради, а також повторне включення до порядку денного засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради від 13 березня 2020 року питання про розгляд клопотання ГУНП в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 , за яким вже приймалось рішення громадською комісією 19 липня 2018 року, є незаконними, такими, що порушують права ОСОБА_1 , передбачені Конституцією України, якою гарантується право на житло.

04 вересня 2020 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якій просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне. На підставі особистого звернення ОСОБА_1 , керуючись вимогами ст. 36 Житлового кодексу України, п. п. 13, 23, 31, 44, 45, 46 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Україні, Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Виконавчим комітетом прийнято рішення № 16 від 27 лютого 2017 року. Пунктом 3 вказаного рішення ОСОБА_1 взято на квартирний облік, з правом першочергового отримання житлової площі з державного житлового фонду згідно з п. п. 1 п. 13 Правил обліку громадян та п. 2 ст. 96 Закону України «Про Національну поліцію», зі складом родини 1 особа, із записом у книзі обліку громадян, які перебувають у черзі на отримання житлового приміщення в Лівобережному районі за № 2890. 06 листопада 2017 року керівництвом Головного управління Національної поліції в Донецькій області на ім`я міського голови м. Маріуполя у відповідності до п. 3 розділу І «Положення про порядок надання службових приміщень і користування ними в Українській PCP» спрямовано клопотання від 03 листопада 2017 року щодо включення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у комунальній власності Маріупольської міської ради та є вільною, в число службової житлової площі ГУНП для її розподілення ОСОБА_1 . Вказане клопотання вмотивоване тим, що з 2004 року вона проходила службу в органах внутрішніх справ, з 2015 року і по теперішній час працює слідчим у Національній поліції, та у зв`язку із службовою необхідністю (особливим характером роботи) потребує житла. Вказує, що відповідно ч. 1, 2, 5 ст. 96 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські забезпечуються житлом на підставах і в порядку, визначених житловим законодавством. Поліцейським, які згідно із законом визнані такими, що потребують поліпшення житлових умов, житлова площа надається в першочерговому порядку. Керівники органів поліції мають право виплачувати поліцейським, які не мають власного житла в населеному пункті, де вони проходять службу, і винаймають житло на підставі договору житлового найму, компенсацію за найм у розмірі і порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 51 ЖК України жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Згідно з ч. 1 ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відтак, можна дійти до висновку, що надання службового приміщення є виключним винятком, за наявності такої можливості у виконавчого комітету, а не обов`язком органу місцевого самоврядування. З метою подальшого розгляду питання 16 січня 2018 року опубліковано проект рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про надання службової житлової площі. У подальшому, з метою дотримання вимог ст. 51 ЖК України питання винесено на засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради, на якому розглядалось питання надання позивачці службової житлової площі. Відповідно до протоколу № 3/18 засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради від 19 липня 2018 року п. 1.2. проголосовано за розгляд клопотання управління Національної поліції в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі. Зазначає, що відповідно до п. 23 Типового Положення про громадську раду при міністерстві, іншому центральному органі виконавчої влади, Раді міністрів Автономної республіки Крим, обласній, Київській та Севастопольській міській, районній, районній у м. Києві та Севастополі державній адміністрації, затвердженого Постановою КМУ № 996 від 03 листопада 2010 року «Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики» рішення громадської ради мають рекомендаційний характер. Рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради з метою здійснення громадського контролю, додержання гласності з питань квартирного обліку, встановлення черговості на одержання житлової площі та її розподілу, необхідності врахування законодавчих змін та зменшення зростання черговості на отримання житлової площі рішенням від 24 лютого 2020 року № 63 затверджено положення та склад громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради у новій редакції. Зокрема, з урахуванням згаданих вище принципів, пунктом 2.11. встановлено, що громадська комісія з житлових питань при виконкомі міської ради повторно переглядає питання, з дати розгляду яких сплинув 1 рік та виконкомом міської ради не були прийняті по них рішення. За результатами розгляду клопотання та за наявності станом на 01 лютого 2020 року на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов 8143 осіб, серед яких 316 дітей-сиріт, які згідно із законодавством користуються позачерговим правом на отримання житла та повинні забезпечуватися житлом по нормі житлової площі, що відповідає однокімнатній квартирі, у зв`язку з наявною потребою в поповненні житлового фонду для забезпечення житлом осіб, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов у виконкомі Маріупольської міської ради, відсутня можливість передачі однокімнатної квартири АДРЕСА_1 в якості службового житла. Так, законодавцем затверджено Типові Положення про громадську раду при міністерстві, іншому центральному органі виконавчої влади, Раді міністрів Автономної республіки Крим, обласній, Київській та Севастопольській міській, районній, районній у м. Києві та Севастополі державній адміністрації, затвердженого Постановою КМУ № 996 від 03 листопада 2010 року «Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики». Громадська рада є консультативно-дорадчим органом, який утворюється при міністерстві, іншому центральному органі виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевій державній адміністрації з метою здійснення координації заходів, пов`язаних із забезпеченням проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики. Рішення громадської ради мають рекомендаційний характер. З урахуванням чого, за результатами прийнятих рішень не виникає жодних прав та обов`язків у будь-яких сторін, а відтак за своєю суттю не може бути предметом оскарження. Відповідно до ст. 47, 48 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Згідно зі ст. 1 ЖК України громадяни України мають право на житло. Це право забезпечується розвитком і охороною державного і громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги. Вказує, що відповідно ч. 1, 2, 5 ст. 96 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські забезпечуються житлом на підставах і в порядку, визначених житловим законодавством. Поліцейським, які згідно із законом визнані такими, що потребують поліпшення житлових умов, житлова площа надається в першочерговому порядку. Керівники органів поліції мають право виплачувати поліцейським, які не мають власного житла в населеному пункті, де вони проходять службу, і винаймають житло на підставі договору житлового найму, компенсацію за найм у розмірі і порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із чим, відповідач вважає, що позивач має право звернутися до основного роботодавця з метою забезпечення її службовим житлом.

Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 липня 2020 року зазначену позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 липня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд указаної цивільної справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Роз`яснено учасникам їх право та строки на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 вересня 2020 року закрито підготовче судове засідання та вказану цивільну справу призначено до судового розгляду по суті.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом установлено, що 06 листопада 2017 року керівництвом Головного управління Національної поліції в Донецькій області на ім`я міського голови м. Маріуполя відповідно до п. 3 розділу І «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР» направлено клопотання від 03 листопада 2017 року щодо включення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у комунальній власності Маріупольської міської ради та є вільною, в число службової житлової площі ГУНП в Донецькій області для її розподілення ОСОБА_1

27 лютого 2017 року рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 16 ОСОБА_1 взято на квартирний облік, з правом першочергового отримання житлової площі з державного житлового фонду за місцем мешкання, як особу, яка потребує поліпшення житлових умов.

16 січня 2018 року на офіційному сайті Маріупольської міської ради опубліковано проект рішення щодо виділення ОСОБА_1 службового житла.

19 липня 2018 року питання про надання ОСОБА_1 службової житлової площі внесено до порядку денного засідання громадської комісії з житлових питань при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради. Відповідно до оприлюдненого протоколу засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради № 3-18 від 19 липня 2018 року, усі присутні члени комісії підтримали пропозицію заступника голови комісії включити квартиру АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надати її ОСОБА_1 .

Тобто, з 19 липня 2018 року усі умови, що передують винесенню проекту рішення на розгляд виконкому, а саме: публікація проекту рішення на веб-сайті та отримання висновку комісії з житлових питань, передбачені регламентом виконавчого комітету, виконані у повному обсязі.

04 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з позовною заявою до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради через відсутність рішення.

16 вересня 2019 року рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя (справа 263/6489/19) бездіяльність Виконавчого комітету Маріупольської міської ради щодо неприйняття рішення за клопотанням Головного управління національної поліції в Донецькій області від 03 листопада 2017 року щодо виділення ОСОБА_1 службового житла визнано незаконною. Окрім того, зазначеним рішенням суд зобов`язав Виконавчий комітет Маріупольської міської ради розглянути питання щодо виділення ОСОБА_1 службового житла.

18 грудня 2019 року постановою Донецького апеляційного суду зазначене рішення залишено без змін, внаслідок чого рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя набрало законної сили.

У лютому 2020 року оприлюднений 16 січня 2018 року проект рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради щодо виділення ОСОБА_1 службового житла з офіційного сайту міськради видалено, що не оспорюється відповідачем.

17 лютого 2020 року на офіційному сайті Маріупольської міської ради оприлюднений новий проект рішення щодо розгляду клопотання керівництва ГУНП в Донецькій області від 06 листопада 2017 року з формулюванням «Відмовити Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області у включенні квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та наданні її ОСОБА_1 ».

13 березня 2020 року питання про розгляд клопотання ГУНП в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 вдруге включено до порядку денного засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі Маріупольської міської ради.

Відповідно до оприлюдненого протоколу засідання комісії № 02/2020 від 13 березня 2020 року, секретарем комісії винесено пропозицію відмовити Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області у включенні квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та наданні її ОСОБА_1 , яка була підтримана під час голосування всіма присутніми членами комісії.

Рішенням Виконкому Маріупольської міської ради № 540 від 20 грудня 2018 року затверджено положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради у новій редакції, а рішення виконкому від 27 квітня 2016 року № 88 «Про затвердження положення та складу громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради» визнано таким, що втратило чинність.

Рішенням Виконкому Маріупольської міської ради № 63 від 24 лютого 2020 року, що прийнято після набрання законної сили вищезазначеного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя щодо визнання незаконною бездіяльність Виконавчого комітету Маріупольської міської ради та зобов`язання вчинити певні дії, затверджено положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради у новій редакції, а рішення виконкому міської ради № 540 від 20 серпня 2018 року «Про затвердження положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради» визнано таким, що втратило чинність.

Так, однією з відмінностей нової редакції Положення від двох попередніх редакцій є наявність п.п. 2.11 розділу 2 Положення, відповідно до якого громадська комісія з житлових питань при виконкомі міської ради повторно переглядає питання, з дати розгляду яких сплинув 1 рік та виконкомом міської ради не були прийняті по них рішення.

Тобто повторне включення 13 березня 2020 року до порядку денного засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради питання про розгляд клопотання ГУНП в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 здійснено на підставі п. п. 2.11 розділу 2 Положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради в редакції, затвердженій рішенням Виконкому Маріупольської міської ради № 63 від 24 лютого 2020 року, оскільки громадською комісією з житлових питань це питання вперше розглядалось 19 липня 2018 року, тобто на момент повторного його розгляду сплив 1 рік та 8 місяців.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Статтею 2 указаного Закону визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно зі ст. 11 указаного Закону виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності.

Основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є його засідання. Засідання виконавчого комітету скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті ради), а в разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції - заступником сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (районної у місті ради - заступником голови ради) в міру необхідності, але не рідше одного разу на місяць, і є правомочними, якщо в них бере участь більше половини від загального складу виконавчого комітету (ст. 53 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ч. 2 п. 3 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, рішення виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів з питань квартирного обліку і надання жилих приміщень приймаються за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті у складі голови або заступника голови виконавчого комітету (голова комісії), представника профспілкового органу (заступник голови комісії), депутатів Ради, представників громадських організацій, трудових колективів. Склад комісії затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради. З питань, що розглядаються, комісія підготовляє пропозиції і вносить їх на розгляд виконавчого комітету місцевої Ради.

Вирішуючи заявлені позовної вимоги, слід зазначити наступне.

Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55 та 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем.

Статтею 13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Окрім того, у розумінні Європейського Суду право правомірного очікування та законного сподівання виникає у разі якщо особа, яка набула майнове право, не встигла його реалізувати в зв`язку із ухваленням державою нормативного акту чи акту індивідуальної дії, котрим таке право скасовується із наданням цьому актові ретроспективної дії щодо фактів, які відбулися до його прийняття. При цьому підстави, з яких особа позбавляється раніше набутого права, не пов`язані з її поведінкою.

Рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 27 лютого 2017 року про взяття позивача на квартирний облік у сукупності з позитивним висновком громадської комісії з житлових питань від 19 липня 2018 року про включення квартири до числа службової та надання її ОСОБА_1 породжує право позивача «правомірних очікувань» та «законного сподівання» на отримання житла.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна.

Відповідно до пункту 68 Постанови Ради міністрів Української РСР «Про службові жилі приміщення» від 4 лютого 1988 року № 37 до переліку категорій працівників, яким може бути надано службові житлові приміщення: поліцейські, державні службовці та працівники Національної поліції.

Згідно з п. 2 Положення про порядок надання службових приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року № 37, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього.

Пунктом 3 цього Положення визначено, що жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації.

Отже, для того, щоб житлове приміщення набуло статусу службового, Виконавчий комітет Маріупольської міської ради на підставі клопотання Головного управління Національної поліції в Донецькій області повинен прийняти рішення про включення житла до числа службових, яке на підставі такого рішення закріплюється як службове за Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області.

У свою чергу, 06 листопада 2017 року керівництвом Головного управління Національної поліції в Донецькій області на ім`я міського голови м. Маріуполя відповідно до п. 3 розділу І «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР» направлено клопотання від 03 листопада 2017 року щодо включення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у комунальній власності Маріупольської міської ради та є вільною, в число службової житлової площі ГУНП в Донецькій області для її розподілення ОСОБА_1

16 січня 2018 року на офіційному сайті Маріупольської міської ради опубліковано проект рішення щодо виділення ОСОБА_1 службового житла.

Так, позивач у позовній заяві просить суд визнати незаконними дії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради щодо видалення з офіційного веб-сайту Маріупольської міської ради оприлюдненого проекту рішення щодо включення до числа службової житлової площі квартири АДРЕСА_1 та розподілення її Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області для надання ОСОБА_1 , посилаючись на те, що відповідно п. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати проекти рішень, що підлягають обговоренню. Частиною 3 статтю 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. Враховуючи, що відповідно ст. 51 Житлового кодексу Української РСР, жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих рад народних депутатів надаються громадянам за участю громадської комісії з житлових питань, проект рішення, оприлюднений 16 січня 2018 року щодо виділення ОСОБА_1 службового житла є таким, що підлягає обговоренню. Окрім того, приймаючи до уваги, що зазначений проект рішення вже пройшов процедуру обговорення, що відображено в оприлюдненому протоколі засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради № 3-18 від 19 липня 2018 року його видалення з офіційного веб-сайту порушує Закон України «Про доступ до публічної інформації», яким, зокрема, передбачається дотримання прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень, а також вільне отримання, поширення та будь-яке інше використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, оскільки видалення з офіційного веб-сайту Маріупольської міської ради проекту рішення щодо виділення ОСОБА_1 службового житла, оприлюдненого 16 січня 2018 року, всупереч вимогам Закону, унеможливлює вільне отримання тексту згаданого проекту.

Відповідно до п. 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки. В актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним чи комунальним майном, у тому числі про умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримують ці кошти або майно, а також до іншої інформації, обмеження доступу до якої заборонено законом.

За змістом ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлена відповідальність за навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача, оскільки у даному випадку з дій щодо видалення проекту вбачаються ознаки неправомірності.

Крім того, видалення проекту рішення у тому формулюванні, в якому він пройшов процедуру громадського обговорення, не відповідає п. 23 Типового положення про громадську раду при міністерстві, іншому центральному органі виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласній, Київській та Севастопольській міській, районній, районній у мм. Києві та Севастополі державній адміністрації, затвердженого Постановою КМУ № 996 від 03 листопада 2010 року, згідно з яким рішення громадської ради є обов`язковими для розгляду органом виконавчої влади. При цьому видалення проекту рішення унеможливлює його розгляд виконавчим комітетом.

Щодо вимоги позивача про визнання незаконними дій Виконавчого комітету Маріупольської міської ради щодо включення 13 березня 2020 року до порядку денного засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради питання про розгляд клопотання ГУНП в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 , то з огляду на те, що не передбачений повторний розгляд того самого питання громадською комісією, за яким уже проведена процедура громадського обговорення та прийнято рішення у вигляді рекомендації від 19 листопада 2018 року, при цьому у подальшому жодного рішення виконкомом з цього приводу не ухвалювалося, а тому суд вважає вимогу позивача обґрунтованою.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним результату голосування членів громадської комісії з житлових питань при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, проведеного за результатами розгляду питання «Про розгляд клопотання Головного управління національної поліції в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 », що зафіксовано в протоколі засідання комісії № 02/2020 від 13 березня 2020 року, суд виходить з наступного.

Рішенням Виконкому Маріупольської міської ради № 88 від 27 квітня 2016 року створено громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради та затверджено її склад. Цим же рішенням затверджено положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради.

Рішенням Виконкому Маріупольської міської ради № 540 від 20 грудня 2018 року затверджено положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради у новій редакції, а рішення виконкому від 27 квітня 2016 року № 88 «Про затвердження положення та складу громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради» визнано таким, що втратило чинність.

Рішенням Виконкому Маріупольської міської ради № 63 від 24 лютого 2020 року, що прийнято після набрання законної сили рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 вересня 2019 року, яким визнано незаконною бездіяльність Виконавчого комітету Маріупольської міської ради та зобов`язано вчинити певні дії, затверджено положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради у новій редакції, а рішення виконкому міської ради № 540 від 20 серпня 2018 «Про затвердження положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради» визнано таким, що втратило чинність.

При цьому, однією з відмінностей нової редакції Положення від двох попередніх редакцій є наявність п. п. 2.11 розділу 2 Положення, відповідно до якого громадська комісія з житлових питань при виконкомі міської ради повторно переглядає питання, з дати розгляду яких сплинув 1 рік та виконкомом міської ради не були прийняті по них рішення.

У той же час п. 11 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що рекомендації постійних комісій підлягають обов`язковому розгляду органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, яким вони адресовані. Про результати розгляду і вжиті заходи повинно бути повідомлено комісіям у встановлений ними строк.

Виходячи з наведеного, повторне включення 13 березня 2020 року до порядку денного засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради питання про розгляд клопотання ГУНП в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 здійснено на підставі п.п. 2.11 розділу 2 Положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради в редакції, затвердженій рішенням Виконкому Маріупольської міської ради № 63 від 24 лютого 2020 року, оскільки громадською комісією з житлових питань це питання вперше розглядалось 19 липня 2018 року, тобто на момент повторного його розгляду сплив 1 рік та 8 місяців.

Однак такі дії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради суперечать ст. 58 Конституції України, відповідно до якої Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а також ч. 3 ст. 5 ЦК України, якою визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Окрім того, рішення щодо виділення ОСОБА_1 службового житла, яке 19 липня 2018 року пройшло процедуру громадського обговорення, не було прийнято саме через незаконну бездіяльність відповідача, що встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 серпня 2018 року, яке набрало законної сили 18 грудня 2019 року.

Тобто, якщо комісія з житлових питань уже дійшла висновку про передачу житлового приміщення, то відповідач повинен був проголосувати і ухвалити рішення з цього питання, а не повторно ставити на обговорення указаного питання комісії, що прямо суперечить ст. 58 Конституції України.

Тому слід дійти висновку, що результат голосування членів громадської комісії з житлових питань при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, проведений за результатами безпідставного і повторного розгляду питання «Про розгляд клопотання Головного управління національної поліції в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 », що зафіксовано в протоколі засідання комісії № 02/2020 від 13 березня 2020 року, є недійсним, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Переглядаючи 13 березня 2020 року на засіданні громадської комісії повторно питання щодо виділення житла, відповідач керується тим, що термін дії рішення, прийнятого на засіданні цієї ж комісії 19 липня 2018 року, сплинув і рішення є недійсним та таким, що потребує повторного перегляду на засіданні громадської комісії.

Вирішуючи вимогу позивача про визнання дійсним результату голосування членів громадської комісії з житлових питань при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, проведеного за результатами розгляду питання 1.2. «Про надання службової житлової площі ( ОСОБА_1 )», що зафіксовано в протоколі засідання комісії № 3-18 від 19 липня 2018 року, а саме: питання визнати таким, що не потребує повторного перегляду на громадській комісії, з огляду на те, що суд дійшов висновку про недійсність результату голосування членів громадської комісії з житлових питань при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, проведеного за результатами розгляду питання «Про розгляд клопотання Головного управління національної поліції в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 », що зафіксований в протоколі засідання комісії № 02/2020 від 13 березня 2020 року, то такий є чинним і підлягає розгляду Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради як такий, що обов`язково повинен бути розглянутим органом виконавчої влади в силу п. 23 Типового положення про громадську раду при міністерстві, іншому центральному органі виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласній, Київській та Севастопольській міській, районній, районній у мм. Києві та Севастополі державній адміністрації, затвердженого Постановою КМУ № 996 від 03 листопада 2010 року, відповідно до якого рішення громадської ради є обов`язковими для розгляду органом виконавчої влади.

Також позивач просить суд зобов`язати Виконавчий комітет Маріупольської міської ради вчинити дії, необхідні для видалення з офіційного веб-сайту Маріупольської міської ради оприлюдненого 17 лютого 2020 року проекту рішення «Про відмову Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області у включенні квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та наданні її ОСОБА_1 ».

Як зазначалось вище, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати: нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньо організаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Відповідно до п. 3.1, 3.2 розділу 3 «Положення про громадську комісію з житлових питань при виконкомі міської ради» рішення комісії носять рекомендаційний характер. З питань, що розглядаються, комісія готує пропозиції і вносить їх на розгляд виконавчого комітету міської ради.

Суд зауважує, що зміст рішення комісії з житлових питань (як позитивне, так і про відмову) не є преюдиційним для виконавчого комітету, а є лише пропозицією, внаслідок чого виконавчий комітет не зв`язаний з висновком комісії і вправі проголосувати як за позитивне вирішення питання, так і проти.

Враховуючи висновок суду про необхідність розглянути проект рішення щодо включення до числа службової житлової площі квартири АДРЕСА_1 та розподілення її Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області для надання ОСОБА_1 , текст якого був оприлюднений 16 січня 2018 року на офіційному веб-сайті Маріупольської міської ради, при цьому судом визнається недійсним результат голосування членів громадської комісії з житлових питань від 13 березня 2020 року, слід зобов`язати відповідача видалити з офіційного веб-сайту Маріупольської міської ради проект рішення «Про відмову Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області у включенні квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та наданні її ОСОБА_1 » та відповідно зобов`язати Виконавчий комітет Маріупольської міської ради вчинити дії, необхідні для оприлюднення на офіційному веб-сайті Маріупольської міської ради проекту рішення щодо включення до числа службової житлової площі квартири АДРЕСА_1 та розподілення її Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області для надання ОСОБА_1 , текст якого був оприлюднений 16 січня 2018 року на офіційному веб-сайті Маріупольської міської ради.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Виконавчого комітету Маріупольської міської ради включити до порядку денного засідання виконавчого комітету Маріупольської міської ради питання щодо розгляду проекту рішення щодо включення до числа службової житлової площі квартири АДРЕСА_1 та розподілення її Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області для надання ОСОБА_1 , текст якого був оприлюднений 16 січня 2018 року на офіційному веб-сайті Маріупольської міської ради, суд виходить з наступного.

Порядок діяльності ради, її органів та посадових осіб визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про запобігання корупції», іншими законодавчими актами, статутом територіальної громади, цим Регламентом та Положенням про постійні комісії ради.

Порядок скликання сесії визначається статтею 46 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні».

Частинами 5 та 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Так, рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі №1 - 9/2009 визначає, що ненормативні правові акти органу місцевого, самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Рішення стосовно взяття та зняття з квартирного обліку громадян за своєю природою не відносяться до нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування та є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

При цьому, ухвалене рішення Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2019 року у справі № 263/6489/19, яким визнано незаконною бездіяльність Виконавчого комітету Маріупольської міської ради щодо неприйняття рішення за клопотанням Головного управління національної поліції в Донецькій області від 03 листопада 2017 року щодо виділення ОСОБА_1 службового житла, та зобов`язано Виконавчий комітет Маріупольської міської ради розглянути питання виділення ОСОБА_1 службового житла так і не виконано, зазначене питання на сесії не розглядалось, до порядку денного включено не було, та будь-яке рішення з цього приводу не приймалося.

При цьому згідно із ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання, а відповідно до диспозиції ст. 382 КК України невиконання судового рішення є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності.

Статтею 5 ЦПК України визначені способи захисту, які застосовуються судом: 1. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором; 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону; 3. Єдиним способом захисту прав осіб, які є (були) учасниками банку і права та інтереси яких були порушені внаслідок виведення неплатоспроможного банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправного (незаконного) індивідуального акта Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішення Кабінету Міністрів України, є відшкодування завданої шкоди у грошовій формі; 4. Визнання протиправним (незаконним) індивідуального акта/рішення, зазначеного в частині третій цієї статті, не може бути підставою для застосування способів захисту у вигляді визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку. Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб`єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Тому посилання відповідача на те, що Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради з метою здійснення громадського контролю, додержання гласності з питань квартирного обліку, встановлення черговості на одержання житлової площі та її розподілу, необхідності врахування законодавчих змін та зменшення зростання черговості на отримання житлової площі ухвалено рішення від 24 лютого 2020 року № 63, яким затверджено положення та склад громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради у новій редакції. Зокрема, з урахуванням згаданих вище принципів, пунктом 2.11. встановлено, що громадська комісія з житлових питань при виконкомі міської ради повторно переглядає питання, з дати розгляду яких сплинув 1 рік та виконкомом міської ради не були прийняті по них рішення. З урахуванням чого, питання про розгляд клопотання Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової площі та надання ОСОБА_1 , оскільки є порушення вимог ст. 58 Конституції України, зокрема, не мають зворотної дії, та підлягають застосуванню на дату зверненням із такою заявою.

Окрім того, п. 23 Типового положення про громадську раду при міністерстві, іншому центральному органі виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласній, Київській та Севастопольській міській, районній, районній у мм. Києві та Севастополі державній адміністрації, затвердженого Постановою КМУ № 996 від 03 листопада 2010 року, передбачено, що рішення громадської ради мають рекомендаційний характер і є обов`язковими для розгляду органом виконавчої влади. Рішення органу виконавчої влади, прийняте за результатами розгляду пропозицій громадської ради, не пізніше ніж у десятиденний строк після його прийняття в обов`язковому порядку доводиться до відома членів громадської ради та громадськості шляхом його оприлюднення на офіційному веб-сайті органу виконавчої влади та/або будь-яким іншим способом. Інформація про прийняте рішення повинна містити відомості про врахування пропозицій громадської ради або причини їх відхилення.

Проте на момент ухвалення рішення у даній справі не було прийнято рішення виконавчим комітетом за наслідками наданої пропозиції громадської комісії з житлових питань при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, проведеного за результатами розгляду питання «Про розгляд клопотання Головного управління національної поліції в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 », що зафіксований у протоколі засідання комісії № 03-18 від 19 липня 2018 року.

При цьому відповідно до вимог ст. 53 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» засідання виконавчого комітету скликаються міським головою, його заступником в міру необхідності, але не рідше одного разу на місяць.

З моменту прийняття протокольного рішення № 03-18 від 19 липня 2018 року громадською комісією минуло понад 2 роки, що не виправдовує неправомірну бездіяльність відповідача та правомірні очікування позивача на прийняття рішення у розумні строки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача включити до порядку денного засідання виконавчого комітету Маріупольської міської ради питання щодо розгляду проекту рішення щодо включення до числа службової житлової площі квартири АДРЕСА_1 та розподілення її Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області для надання ОСОБА_1 , текст якого був оприлюднений 16 січня 2018 року на офіційному веб-сайті Маріупольської міської ради.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 5885,60 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, такий підлягає стягненню з Маріупольської міської ради відповідно до кількості задоволених вимог у розмірі 5885,60 грн.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 58, 129-1 Конституції України, ст. ст. 4, 12, 13, 7681, 89, 141, 142, 263265 ЦПК України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про доступ до публічної інформації», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконними дії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради щодо видалення з офіційного веб-сайту Маріупольської міської ради оприлюдненого 16 січня 2018 року проекту рішення щодо включення до числа службової житлової площі квартири АДРЕСА_1 та розподілення її Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області для надання ОСОБА_1 .

Визнати незаконними дії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради щодо включення 13 березня 2020 року до порядку денного засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради питання про розгляд клопотання ГУНП в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 .

Визнати недійсним результат голосування членів громадської комісії з житлових питань при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, проведеного 13 березня 2020 року за результатами розгляду питання «Про розгляд клопотання Головного управління національної поліції в Донецькій області щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та надання її ОСОБА_1 », що зафіксовано в протоколі засідання комісії № 02/2020 від 13 березня 2020 року.

Визнати дійсним результат голосування членів громадської комісії з житлових питань при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, проведеного 19 липня 2018 року за результатами розгляду питання 1.2. «Про надання службової житлової площі ( ОСОБА_1 )», що зафіксовано в протоколі засідання комісії № 3-18 від 19 липня 2018 року, а саме: питання визнати таким, що не потребує повторного перегляду на громадській комісії.

Зобов`язати Виконавчий комітет Маріупольської міської ради вчинити дії, необхідні для видалення з офіційного веб-сайту Маріупольської міської ради оприлюдненого 17 лютого 2020 року проекту рішення «Про відмову Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області у включенні квартири АДРЕСА_1 до числа службової житлової площі та наданні її ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Виконавчий комітет Маріупольської міської ради вчинити дії, необхідні для оприлюднення на офіційному веб-сайті Маріупольської міської ради проекту рішення щодо включення до числа службової житлової площі квартири АДРЕСА_1 та розподілення її Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області для надання ОСОБА_1 , текст якого був оприлюднений 16 січня 2018 року на офіційному веб-сайті Маріупольської міської ради.

Зобов`язати Виконавчий комітет Маріупольської міської ради включити до порядку денного засідання Виконавчого комітету Маріупольської міської ради питання з розгляду проекту рішення щодо включення до числа службової житлової площі квартири АДРЕСА_1 та розподілення її Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області для надання ОСОБА_1 , текст якого був оприлюднений 16 січня 2018 року на офіційному веб-сайті Маріупольської міської ради.

Стягнути з Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5885,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20 листопада 2020 року.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ;

Виконавчий комітет Маріупольської міської ради, , юридична адреса: пр. Миру, 70, м. Маріуполь, Донецька область.

Суддя Є.С. Ікорська