Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4856/20
Провадження № 2/279/1851/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2020 року м. Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді - Моголівця І.А., з секретарем Мишко В.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу №279/4856/19 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Грищенко Т.В. до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на квартиру з господарськими спорудами за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в :

02.10.2020 року адвокат Грищенко Т.В., який представляє позивача ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на квартиру з господарськими спорудами за набувальною давністю.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що з 18.11.1980 року він постійно проживає у кв. АДРЕСА_1 . Протягом тривалого часу ОСОБА_1 відкрито володіє цим майном, яке було йому виділено адміністрацією ДП "Житомир-Торф", доглядає його та його утримує. Відповідно до технічного паспорту ним було здійснено прибудову до даної квартири, збудована літня кухня, гараж та баня. Позивач вважає себе добросовісним володільцем кв. АДРЕСА_1 , проте в позасудовому порядку не може оформити документально свої права на нерухоме майно, що і стало приводом для звернення до суду із позовом про визнання за нею права власності.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак його представник подав до суду заву позов підтримав, просив вимогу задовольнити та справу розглядати без участі позивача та його представника.

Представник відповідача Територіальної громади в особі виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечив та просив справу розглянути без участі представника.

Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 18.11.1980 року ОСОБА_1 постійно проживає та зареєстрований у кв. АДРЕСА_1 , що стверджується даними довідки виданої Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області.

Даними довідки виданої Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області встановлено належність ОСОБА_1 згідно записів у погосподарській книзі кв. АДРЕСА_1 .

З акту Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 17.08.2020 року вбачається, що громадянин ОСОБА_1 добросовісно та безперервно володіє і відкрито користується кв. АДРЕСА_1 .

Також із інформаційної довідки №225101576 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про те, що власник кв. АДРЕСА_1 відсутній.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321, ст.328 Цивільного кодексу України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

За нормами ст.344 ч.1 Цивільного кодексу України "Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом".

Положення ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 Цивільного кодексу України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують добросовісне, безперервне, відкрите володінняОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 та на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на вищевказане нерухоме майно за набувальною давністю, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст.12, 13, 81,, 200, 247, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16, 328, 344 Цивільного кодексу України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: територіальна громада в особі виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, місцезнаходження: Житомирська область, Коростенський район, с. Ушомир, вул. Березюка, 15, .

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області І.А.Моголівець