Справа № 185/2335/20
Провадження № 2/461/970/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020 року, суддя Галицького районного суду м. Львова, Фролова Л.Д., розглянувши в судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», за участю третіх осіб: приватного виконавця округу Дніпропетровської області, Русецької Оксани Олександрівни та приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2020 року, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 07 грудня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Володимировичем вчинено виконавчий напис, що зареєстрований за №7274, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства фінансової компанії «Інвест Хаус» заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА 00063331 від 17 серпня 2011 року в розмірі 39 689,44 та 800 грн. 00 коп. витрат за вчинення виконавчого напису. Позивач, вважаючи його незаконним, просив виконавчий напис №7274 вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Володимировичем, щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором, в сумі 39 689,44 грн - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивував тим, що в виконавчому написі нотаріус посилається на кредитний договір № BLaЖГА 00063331 від 17 серпня 2011 року з посиланням на ту обставину що строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Зазначає, що нарахування заборгованості обчислюється не першого дня укладання договору, що не співпадає з датою кредитного договору, і не зрозуміло, чи існувала заборгованість з дати укладання кредитного договору до 28 травня 2019 року.

Розрахунок заборгованості за договором № BLaЖГА 00063331 від 17 серпня 2011 року, укладеним між AT «Всеукраїнський акціонерний банк" і ОСОБА_1 було надано суду, з якого вбачається, що сама основного боргу становить 39 689,44 грн.

Позивач зазначає, що ні оригінал кредитного договору, ні засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості відповідачем нотаріусу не надані. За відсутності таких документів нотаріус не мав права на вчинення виконавчого напису. Тому, у нього не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною. З виконавчого напису неможливо зрозуміти, коли у позивача виникло право вимоги. Від виникнення права вимоги відповідача і до його звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напис явно минуло більше трьох років (враховуючи дату укладання договору 17 серпня 2011 року)

Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року, відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в письмовій заяві просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» та приватного виконавця округу Дніпропетровської області, Русецької Оксани Олександрівни та приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича до суду не прибули, своїх представників не направили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволенню позову.

Судом встановлено, що 17 серпня 2011 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Інвест Хаус» було укладено кредитний договір.

Відповідно до інформації про виконавче провадження № 60961148 з Єдиного реєстру виконавчих проваджень, виконавчим написом приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Володимировичем № 7274 від 07 грудня 2019 року з ОСОБА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Інвест Хаус» стягнуто заборгованість у розмірі 39 689,44 грн., та 800 грн. 00 коп. витрат за вчинення виконавчого напису.

10 січня 2020 року, на підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП 60961148.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Частиною 1статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Судом встановлено, що з моменту укладення договору 17 серпня 2011 року до вчинення виконавчого напису (07 грудня 2019 року) минуло більше трьох років. Докази моменту виникнення права вимоги нотаріусу та суду не надано.

Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2статті 87 Закону України "Про нотаріат").

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.

При винесенні виконавчого напису нотаріус керується главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою KM України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються,

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року.

Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Відтак, чинне законодавство передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірний виконавчий напис - вчинений з порушенням вищевказаного Порядку та статей 88, 89 Закону України «Про нотаріат», а відтак позовні вимоги позивача - є обґрунтованими, тому суд вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі.

Виконавчий напис вчинений 07 грудня 2019 року, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. і зареєстрований в реєстрі за №7319, визнати таким, що не підлягає виконанню.

У зв`язку з тим, що позивачем не заявлено вимоги про розподіл судових витрат судом дане питання судом не вирішується.

Керуючись ст. ст.259,263-265,268,273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», за участю третіх осіб: приватного виконавця округу Дніпропетровської області, Русецької Оксани Олександрівни та приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовільнити повністю.

Виконавчий напис вчинений 07 грудня 2019 року, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. і зареєстрований в реєстрі за №7319, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на користь ОСОБА_1 , суму судового збору, у розмірі 840,80 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» , адреса: 79005, м. Львів, Шевченківський район, вул. М. Вороного, буд.2.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, адреса: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 11 прим. 25 оф. 57.

Третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, 07401, м. Бровари, Київської області, вул. Грушевського, буд. 15, офіс 6.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні проголошено його вступну та резолютивну частини.

Повний текст рішення буде складений 13 листопада 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Д. Фролова