н/п 2/490/4011/2020 Справа № 490/7679/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Центральний районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про захист прав споживачів шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню та встановлення нікчемності договору про внесення змін до договору кредиту,-

В С Т А Н О В И Л А:

9.11.2020 року представник позивача - адвокат Зотіков С.Є. звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А., вчинений 31.10.2017 р. за реєстр. №24569, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту від 08.08.2007 р. №640/445-К445, за період з 10.10.2015 р. по 10.10.2017 р. в сумі 148 545,59 дол. США та встановити нікчемність договору від 27.11.2013 р. про внесення змін до договору кредиту №640/445-К445 від 08.08.2007 р. та Додатку №1 до Договору від 27.11.2013 р. про внесення змін до вказаного договору.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною, виконавчий напис вчинений значно пізніше трьох років від фактичної дати виникнення у банку права вимоги. Крім того, вона не укладала та не підписувала Договору про зміну з Додатком №1.

Ухвалою суду від 10.11.2020 року позов залишено без руху, оскільки позивачем не сплачено судовий збір.

На виконання вимог ухвали суду, представником позивача - адвокатом Зотіковим С.Є. 13.11.2020 року надана відповідна заява, яку суддя отримала 16.11.2020 року.

Одночасно з подачею позову, позивач надав суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А., вчиненого 31.10.2017 р. за реєстр. №24569, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСоцбанк» заборгованість за договором кредиту від 08.08.2007 р. №640/445-К445 в загальній сумі 148 545,59 дол. США - до набрання рішенням законної сили.

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно п.1 та 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При розгляді питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача , на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, є видом забезпечення позову, який є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Згідно роз`яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А., вчинений 31.10.2017 р. за реєстр. №24569, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту від 08.08.2007 р. №640/445-К445, за період з 10.10.2015 р. по 10.10.2017 р. в сумі 148 545,59 дол. США, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених або оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.06 року, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом №24569 від 31.10.2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСоцбанк» заборгованість в сумі 148 545,59 доларів США- до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Копії ухвали для негайного виконання надіслати до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Копії ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена разом до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО