Дата документу 29.10.2020 Справа № 554/4980/20
Провадження №2/554/1646/2020
Рішення

іменем України

29 жовтня 2020 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

встановила:

04.06.2020 позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що відповідач у добровільному порядку допомоги на її утримання та їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в належному розмірі не надає. Просила стягувати з відповідача за рішенням суду аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою від 31.07.2020 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судовий розгляд справи на 03.09.2020 року та надано строк відповідачу для надання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, у встановлений судом строк, надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав в частині сплати аліментів на утримання сина в розмірі мінімальною гарантованого розміру аліментів, що становить не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідною віку, який станом на серпень 2020 року складає 930,00 грн., посилаючись на те, що на даний час офіційних джерел доходу та зареєстрованого рухомого та нерухомого майна не має. Крім того зазначив, що не в змозі надавати допомогу на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років, оскільки достатнього доходу не отримує, майна та інших джерел доходу не має.

21.09.2020 позивачем надана відповідь на відзив, відповідно до якої вона наполягала на стягненні з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно та на її утриманні - в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що вона одна не в змозі забезпечити належний рівень життя дитини, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального його розвитку, а відповідач є здоровим та працездатним, тому має змогу надавати допомогу саме в такому розмірі. Крім того, зазначила, що на утриманні має старшого сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відвідує дитячий садочок та потребує додаткових фінансових витрат. Позивач також несе витрати з оплати комунальних послуг квартири, у якій вона проживає разом із дітьми.

У судове засідання сторони не з`явилися.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Суддею встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2019 року та мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю та знаходиться на її повному матеріальному утриманні.

Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини у травні 2020 року, проживають окремо.

На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини в належному розмірі не надає.

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей (стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції).

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відбите і в національному законодавстві. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ураховуючи взаємний обов`язок батьків утримувати дитину, реальні і розумні потреби дитини в її матеріальному забезпеченні на рівні, необхідному для її розвитку, а також те, що відповідач є працездатним, не обтяженим аліментними зобов`язаннями, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка, проживаючи з матір`ю, потребує такої допомоги, суддя вважає справедливим призначення до стягнення з відповідача аліментів на користь позивача в розмірі 1000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Крім того, позивач також просила стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч. 2, ч. 6 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Зважаючи на те, що на час пред`явлення позову сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідач є батьком дитини, яка проживає з позивачем, на час розгляду справи судом дитині не виповнилося три роки, тому позивач має право на отримання аліментів від відповідача.

Перевіряючи наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу позивачу, суд враховує, що відповідач є здоровим та працездатним, а відтак має можливість сплачувати аліменти на дружину в розмірі 1000,00 грн. щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суддя допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 79, 84, 180-182, 183, 191 СК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, принципом № 4 Декларації прав дитини дитині, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 178, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355, 430 ЦПК України, суддя

ухвалила:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити частково.

Стягувати зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.06.2020 року та продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 04.06.2020 року та продовжувати до досягнення дитиною трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко