Провадження № 2/761/1856/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

позивача: ОСОБА_1

представників учасників: Голуб С.А., Буша А.В . ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м.Києва Осаулова А.А. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської райдержадміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2019 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вказана цивільна справа, яка після проведення повторного автоматичного розподілу була передана судді Осаулову А.А., якій ухвалою від 09.08.2019 року призначив у ній судовий розгляд із проведенням підготовчого судового засідання за участю сторін.

15.06.2020 року до канцелярії суду надійшла та була передана судді заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м.Києва Осаулова А.А. від розгляду вказаної цивільної справи.

Вказана заява мотивована тим, що у ОСОБА_1 є сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Осаулова А.А. у результатах розгляду справи. Зокрема, вказаний суддя незаконно та формально відмовив ухвалою від 28.01.2020 року у задовленні попереднього відводу, а суддя Притула Н.Г. винесла ухвалу 03.02.2020 року про відхилення заяви про відвід. Також, суддя не міг не знати про подання заявником заяви про злочин щодо Служби в справах дітей Шевченківської РДА. Відтак, заявник вважає, що заява про відвід від 28.01.2020 року належним чином не розглянута і суддею Притулою Н.Г. не надана відповідна оцінка діям судді Осаулова А.А., а тому він вважає за можливе заявити такий відвід повторно. Крім того, суддя Осаулов А.А. повторно 06.04.2020 року виніс ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову без належного її мотивування із урахуванням доводів позивача, а також не направив ухвалу позивачу. Більше того, суддя відмовив позивачу у роз`ясненні ухвали суду про відмову в забезпеченні позову та надає перевагу іншому учаснику по справі, а не позивачу. На думку заявника, суддя протиправно вступив в зв`язок із відповідачами та має винести рішення на їх користь.

Суд, заслухавши думку позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали заяви про відвід та матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Розглядаючи заявлений відвід слід зазначити, що вимогами ч.ч.2-5 ст.39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів вказаної цивільної справи, то у ній було призначено розгляд у загальному позовному провадженні із проведенням підготовчого судового засідання. При цьому, таке засідання проводилось неодноразово 30.09.2019 року, 04.12.2019 року, 28.01.2020 року, 21.04.2020 року, у яких приймав участь позивач ОСОБА_1 .

Зокрема, 30.09.2019 року позивачем вже заявлялвся та був вирішений відвід судді Осаулову А.А. від розгляду вказаної справи.

Частково з цих же підстав, що і у заяві від 15.06.2020 року позивачем знову було заявлено відвід судді Осаулову А.А., який було вирішено ухвалами від 28.01.2020 року та від 03.02.2020 року.

При цьому, судом враховано, що підставами для відводу зазначено дії судді щодо відмови в задоволенні заяв та клопотань позивача, необгрунтованість і неповнота судових рішень.

В той же час, як зазначив сам заявник, то він подає заяву про відвід 15.06.2020 року повторно з тих же підстав, оскільки вважає вирішення попередніх відводів відбулось формально.

Між тим, заявлення відводу можливе лише у виняткових випадках і лише протягом 2 днів, з часу коли заявнику стали відомі такі нові обставини для відводу.

Між тим, заява про відвід була подана до суду 15.06.2020 року, тобто з порушенням вказаних строків без надання клопотання про їх поновлення і із зазначення обставин для відводу, що були відомі позивачу при проведенні попередніх судових засідань.

За умовами ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов`язано її початок.

Згідно ст..126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Між тим, клопотання про поновлення строку на подачу вказаної заяви до суду заявником також подане не було.

При цьому, за умовами ч.4 ст.36 ЦПК України законодавець визначив, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, які були винесені під час іншої або конкретної справи не може бути підставою для відводу судді.

Також, умовами ч.5 ст.39 ЦПК України визначено, що якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

З аналізу змісту вказаних норм законодавства у взаємозв`язку із наведеними ОСОБА_1 підставами для відводу судді у заяві від 15.06.2020 року, які заявлені повторно, та за відсутності виняткових випадків для виникнення підстав для його заявлення, суд приходить до висновку про залишення вказаної заяви про відвід без розгляду.

Більше того, подання вказаної заяви про відвід від 15.06.2020 року суд вважає слід визнати зловживанням процесуальним правом з огляду на наступне.

Так, згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

За ч.2 ст.44 ЦПК України визначений перелік дій сторони, які можуть бути визнані зловживанням процесуальними правами, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу та вчинення аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 44 ЦПК України).

За змістом ст.144 ЦПК України, суд може застосувати заходи процесуального примусу, в тому числі у вигляді попередження.

Зважаючи на той факт, що позивачкою ОСОБА_1 вже втретє заявляється відвід судді Осаулову А.А. з аналогіних підстав при наявності вже вирішеного відводу безпосередньо перед судовим засідання з метою перенесення розгляду справи без дотримання вимог ЦПК України, суд розцінює вказані дії як зловживання своїм процесуальним правом з метою затягування розгляду справи, тобто вчиняє дії по унеможливлюванню здійснення своєчасного судочинства.

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Зазначені обставини доводять факт зловживання позивачем ОСОБА_1 своїм правом на відвід судді, що є достатньою підставою для застосування до нього заходу процесуального примусу у вигляді попередження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 44, 123, 126, 144, 352-355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати подання ОСОБА_1 заяви від 15.06.2020 року про відвід судді Шевченківського районного суду м.Києва Осаулова А.А. від розгляду цивільної справи за №761/30369/19-ц зловживанням процесуальними правами та застосувати до позивача ОСОБА_1 заходи процесуального примусу в вигляді попередження.

Заяву ОСОБА_1 від 15.06.2020 року про відвід судді Шевченківського районного суду м.Києва Осаулова А.А. від розгляду цивільної справи за №761/30369/19-ц, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи або без участі учасників зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту вказаного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.А.Осаулов