Справа № 265/7471/20
Провадження № 2-н/265/1180/20
У Х В А Л А

24 листопада 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Адамова Т.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини до досягнення дитини трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду року із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини до досягнення дитини трирічного віку з ОСОБА_2 .

Дослідивши подану заяву про видачу судового наказу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно положень п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України , судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що стягувач ОСОБА_1 однією з вимог просить стягнути з боржника ОСОБА_2 аліменти на утримання непрацездатної дружини, до досягнення дитини трирічного віку, тобто заявлена вимога про стягнення аліментів не відповідає вимогам п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Також, згідно до ч.2 ст. 161 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Так, відповідно до вимогч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто Сімейним кодексом визначено право на звернення до суду з позовом (заявою) про стягнення аліментів батьком або опікуном у разі, якщо дитина мешкає разом із ним.

Як вбачається з поданої заяви про видачу судового наказу, ОСОБА_1 зазначає на те, що малолітній син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає разом із нею, однак до матеріалів заяви не надано жодного доказу на підтвердження викладених фактів.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, суд відмовляє ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини до досягнення дитини трирічного віку з ОСОБА_2 .

Керуючисьст.ст.165,166 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини до досягнення дитини трирічного віку.

Відповідно до ч. 1ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 ч. 1ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Цивільного процесуального Кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 24 листопада 2020 року.

Суддя Адамова Т.С.