22-ц/804/1679/20
242/4382/15-ц

Єдиний унікальний номер 242/4382/15-ц
Номер провадження 22-ц/804/1679/20
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Биліни Т.І.

суддів Баркова В.М., Лопатіної М.Ю.,

за участю секретаря Грішко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 20 травня 2020 року у складі суду Владимирської І.М., у справі за скаргою ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» в особі Дніпровської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст заяви

18 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича.

Скарга мотивована тим, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 05.04.2017 року на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» стягнуто солідарно з ТОВ «Енерджі Стар» та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 01/01-0303/0545 про відновлювальну кредитну лінію на поновлення облікових коштів для корпоративних клієнтів від 03.06.2013 року в розмірі 7 239 620,23 грн. за тілом кредиту, в розмірі 1 109 042,93 грн. за відсотками, а всього 8 348 663,16 грн. Також, цим же рішенням суду на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» стягнуто солідарно з ТОВ «Енерджі Стар» та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором по Овердрафт «Гнучкий» для корпоративних клієнтів № 015/01-03-3/00628 від 14.05.2014 року та всіма додатковими угодами до нього станом на 10.08.2015 року в розмірі 300 557,56 грн. за тілом кредиту, в розмірі 41 499,01 грн. за відсотками, а всього 342 056,57 грн. Стягувачу, було видано виконавчий лист та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А.В. відкрито виконавчі провадження № 61126174 (на суму 342 056,57 грн.) та № 61125587 (на суму 8 348 663,16 грн.), які в подальшому об`єднані в зведене провадження № 61126752 (загальна сума за виконавчими документами 8 690 719,73 грн.) Під час здійснення виконавчих дій приватним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника від 31.01.2020 року, розміщених на рахунках, що належать ОСОБА_1 , в 71 банківській установі (перелік всіх зареєстрованих в Україні банків) без визначення конкретних рахунків та сум; а також постанови про арешт майна боржника від 31.01.2020 року та від 07.02.2020 року, якими накладено арешт на належні ОСОБА_1 частки у статутному капіталі приватних підприємств та товариств з обмеженою відповідальністю; крім того постанови приватного виконавця від 31.01.2020 року про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в сумі 834 866,32 грн. та 34 205,66 грн. Вважає вказані постанови приватного виконавця протиправними через те, що сума боргу становить 8 690 905,53 грн., а арешт накладений на суму 10 845 739,45 грн., що перевищує розмір заборгованості; винагорода приватного виконавця повинна стягуватися солідарно з ТОВ «Енерджі Стар» та ОСОБА_1 , а не особисто тільки з ОСОБА_1 та арешт коштів повинен накладатися на конкретні рахунки боржника, а не на будь-які рахунки у всіх банках України. На підставі викладеного просить вищевказані постанови приватного виконавця скасувати та зобов`язати приватного виконавця з цього приводу здійснити зміни в автоматизованій системі виконавчих проваджень Міністерства юстиції України.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 20 травня 2020 року у задоволенні скарги відмовлено.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець під час накладення арешту на грошові кошти мав право в постанові не зазначати конкретний рахунок в банківській установі, на якому розміщені кошти боржника, оскільки в ній зазначив, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Що стосується арешту корпоративних прав боржника ОСОБА_1 , то приватний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, передбачений законом, зокрема з`ясував належність саме боржнику таких прав, повідомив про такий арешт відповідні товариства, тому дії приватного виконавця щодо прийняття постанов, якими накладений арешт, відповідають заходам примусового виконання рішень, передбачених ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 1 ст. 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та надають виконавцю право накладати арешт на корпоративні права боржника.

Оскільки підстав для визнання незаконними постанов приватного виконавця про накладення арешту на грошові кошти та корпоративні права боржника не встановлено, доводи виконавця є слушними, тому вимоги скаржника про скасування цих постанов є безпідставними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи

Не погодившись з даною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив її скасувати, скаргу задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дав оцінки, що вартість заарештованого майна приватним виконавцем Івановим А.В. значно перевищує суму стягнення. За зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості з врахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника, основної винагороди приватного виконавця. Ця сума в даному випадку складає 8 690 905,53грн. Загальна вартість часток в СПД, що належать боржнику та заарештовані приватним виконавцем двома постановами становить 10 845 739,45грн., що значно перевищує вартість боргу, що недопустимо. Виконавець грубо порушив права боржника ОСОБА_1 , самоправно змінивши рішення та стягнув з нього основну винагороду приватного виконавця в сумі 834866,32грн. по ВП №61125587 та в сумі 34205,66грн по ВП№61126174, хоча відповідно виконавчих документів заборгованість повинна бути стягнута солідарно з ТОВ «Енерджі Стар». Просив визнати неправомірними та скасувати винесені приватним виконавцем Івановим А.В. у зведеному виконавчому провадженні №61126752 постанову про арешт коштів боржника від 31.01.2020 року розміщених начебто на рахунках, що належать ОСОБА_1 в 71 банківській установі(перелік всіх зареєстрованих в Україні банків) без визначення конкретних рахунків та сум, також постанови про арешт майна боржника від 07.02.2020 року і від 31.01.2020 року на належні ОСОБА_1 частки в статутних капіталах приватних підприємств та товариств з обмеженою відповідальністю. Крім того просив скасувати постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця від 31.01.2020 року на суму 834866,32грн. по ВП 61125587 та на суму 34205,66грн по ВП 61126174.

Доводи і заперечення інших учасників справи

Сторони в судове засідання в суд апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи попереджені належним чином підтвердженням чого є рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Від представника ОСОБА_1 - Євдокименко М.С., приватного виконавця та представника АТ «Райффайзен банк Аваль» до суду апеляційної інстанції надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. В заявах вони висловили своє ставлення до апеляційної скарги, а саме: ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав, а інші заперечували проти її задоволення та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Зважаючи на положення ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 05.04.2017 року, залишеним без змін постановою Верховного суду від 04.12.2019 року, стягнуто солідарно з ТОВ «Енерджі Стар» та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 01/01-0303/0545 про відновлювальну кредитну лінію на поновлення облікових коштів для корпоративних клієнтів від 03.06.2013 року в розмірі 7 239 620,23 грн. за тілом кредиту, в розмірі 1 109 042,93 грн. за відсотками, а всього 8 348 663,16 грн. Також, цим же рішенням суду стягнуто солідарно з ТОВ «Енерджі Стар» та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором по Овердрафт «Гнучкий» для корпоративних клієнтів № 015/01-03-3/00628 від 14.05.2014 року та всіма додатковими угодами до нього станом на 10.08.2015 року в розмірі 300 557,56 грн. за тілом кредиту, в розмірі 41 499,01 грн. за відсотками, а всього 342 056,57 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 31.01.2020 року відкрите виконавче провадження ВП 61125587 з примусового виконання виконавчого листа № 242/4382/15-ц від 20.01.2020 року про стягнення солідарно з ТОВ «Енерджі Стар» та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 01/01-0303/0545 про відновлювальну кредитну лінію на поновлення облікових коштів для корпоративних клієнтів від 03.06.2013 року в розмірі 7 239 620,23 грн. за тілом кредиту, в розмірі 1 109 042,93 грн. за відсотками, а всього 8 348 663,16 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 31.01.2020 року відкрите виконавче провадження ВП № 61126174 з примусового виконання виконавчого листа № 242/4382/15-ц від 20.01.2020 року про стягнення солідарно з ТОВ «Енерджі Стар» та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором по Овердрафт «Гнучкий» для корпоративних клієнтів № 015/01-03-3/00628 від 14.05.2014 року та всіма додатковими угодами до нього станом на 10.08.2015 року в розмірі 300 557,56 грн. за тілом кредиту, в розмірі 41 499,01 грн. за відсотками, а всього 342 056,57 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 31.01.2020 року відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі провадження № 61125587 та № 61126174 об`єднані в зведене виконавче провадження № 61126752.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 31.01.2020 року відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на майнові (корпоративні) права, а саме: частки у статутному капіталі ТОВ «СЕЙВКОСТ» () в розмірі внеску до статутного фонду в сумі 1 443,10 грн.; ТОВ «АЛЬТЕР ЕГО ТРЕВЕЛ» () у розмірі внеску до статутного фонду в сумі 1 000 000,00 грн.; ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» () у розмірі внеску до статутного фонду в сумі 2 058 786,00 грн.

Листом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 31.01.2020 року № 125-61125587/20, спрямованого на адресу ТОВ «СЕЙВКОСТ» (), ТОВ «АЛЬТЕР ЕГО ТРЕВЕЛ» () та ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» (), повідомлено вказані підприємства про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника). При цьому, ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» () таке повідомлення було отримано 07.02.2020 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 31.01.2020 року відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на майнові (корпоративні) права, а саме: ТОВ «ОЛМА» () у розмірі внеску до статутного фонду в сумі 21 701,00 грн.; ТОВ «ДОНБАСС-ИМПОРТ» () у розмірі 45 357,00 грн.; ТОВ «ДОНБАССТОРГСЕРВИС» () у розмірі 164 577,08 грн.; мале підприємство у вигляді ТОВ «ФІРМА «ЛІЯ» () у розмірі 1 046 525,50 грн.; ТОВ «ТРЕЙД-МІКС» () у розмірі 27 500,00 грн.; ТОВ «НАДЕЖДА» () у розмірі 3 257 442,13 грн.; ТОВ «ГОРИЗОНТ» () у розмірі 210 844,14 грн.; ТОВ «ЛИНКОР» () у розмірі 43 411,50 грн.; мале підприємництво у вигляді ТОВ «ФІРМА «БЬЮТІ-ЦЕНТР» () у розмірі 9 125,00 грн.; ПП «ЛАНДШАФТНИЙ ПАРК «РИБАЛЬСЬКЕ ЩАСТЯ» () у розмірі 5 000,00 грн.; ТОВ «ФІРМА «ІМПУЛЬС» () у розмірі 533 000,00 грн.; ТОВ «ФІРМА «МЕРКУРІЙ ПЛЮС» () у розмірі 107 100,00 грн.; ТОВ «ДОНБАСЕНЕРГОСЕРВІС» () у розмірі 15 300,00 грн.; ТОВ «АЛМАЗ» () у розмірі 87 000,00 грн.; ТОВ «ТРК «ДОНЕЦЬКА ХВИЛЯ» () у розмірі 964 095,00 грн.; ТОВ «СПЕЦІАЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ МЕТАЛІВ» () у розмірі 44 100,00 грн.; ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ МИСЛИВСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «ЛЕБІДЬ» () у розмірі 295 000,00 грн.; ТОВ «АРТ.ДЕВЕЛОПМЕНТ» () у розмірі 908 432,00 грн.

Листом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 07.02.2020 року № 157-61125587/20, повідомлено вказані підприємства про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 03.02.2020 року відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на майно боржника, а саме: транспортні засоби Mercedes-Benz 600, 1994 року випуску, сірого кольору, ДНЗ: НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , та Mercedes-Benz S350, 2005 року випуску, чорного кольору, ДНЗ: НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , які належать боржнику ОСОБА_1 . Також постановою виконавця оголошено в розшук вказані транспортні засоби.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 10.02.2020 року відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 142 -164, 166-167 т. 2).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 17.02.2020 року відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на нерухоме майно, а саме: 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Розподіл нерухомого майна проведений на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року у справі № 242/656/18.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 31.01.2020 року відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться на рахунках, відкритих у: АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478; АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», МФО 313849; АБ «ПІВДЕННИЙ», МФО 328209; АТ «Місто Банк», МФО 328760; АТ «ОТП Банк», МФО 300528; АТ «Ощадбанк», МФО 300465; АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299; АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», МФО 300658; АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», МФО 320984; АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 300335; АТ «ТАСКОМБАНК», МФО 339500; АТ «УКРЕКСІМБАНК», МФО 322313; АТ «УкрСибБанк», МФО 351005; АТ «АЛЬФА-БАНК», МФО 300346; АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», МФО 380281; АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», МФО 305749; АТ «БАНК ФОРВАРД», МФО 380418; АТ «ІДЕЯ БАНК», МФО 336310; АТ «КБ «ГЛОБУС», МФО 380526; АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614; АТ «КРЕДОБАНК», МФО 325365; АТ «КРИСТАЛБАНК», МФО 339050; АТ «МЕГАБАНК», МФО 351629; АТ «МІБ», МФО 380582; АТ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК», МФО 300506; ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК», МФО 300012; АТ «ПУМБ», МФО 334851; АТ «СБЕРБАНК», МФО 320627; АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», МФО 322001; АТ «ЮНІОН БАНК», МФО 322539; АТ «ПРАВЕКС-БАНК», МФО 380838; ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», МФО 380634; АТ «А-БАНК», МФО 307770; АТ «БАНК АВАНГАРД», МФО 380946; АТ «АП БАНК», МФО 380548; АТ «АЙБОКС БАНК», МФО 322302; АТ «АЛЬПАРІ БАНК», МФО 380894; АТ «АЛЬТБАНК», МФО 320940; АТ «БАНК АЛЬЯНС», МФО 300119; АТ АКБ «АРКАДА», МФО 322335; АТ «АСВІО БАНК», МФО 353489; АТ «БАНК 3/4», МФО 380645; ПАТ «РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР», МФО 344443; АТ «БАНК СІЧ», МФО 380816; АТ «БТА БАНК», МФО 321723; ПАТ «БАНК ВОСТОК», МФО 307123; АТ «БАНК «ГРАНТ», МФО 351607; АТ «ЄПБ», МФО 377090; АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ», МФО 305880; АБ «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ», МФО 300647; АТ «КОМІНВЕСТБАНК», МФО 312248; АТ «КІБ», МФО 322540; АТ «АКБ «КОНКОРД», МФО 307350; АТ «КРЕДИТ ЄВРОПА БАНК», МФО 380366; АТ «КРЕДИТВЕСТ БАНК», МФО 380441; АТ АКБ «ЛЬВІВ», МФО 325268; АТ «МЕТА БАНК», МФО 313582; АТ «МОТОР-БАНК», МФО 313009; ПАТ «МТБ БАНК», МФО 328168; АТ «ОКСІ БАНК», МФО 325990; АТ «Полікомбанк», МФО 353100; АТ «Полтава-банк», МФО 331489; АТ «БАНК «ПОРТАЛ», МФО 339016; АТ «АБ «РАДАБАНК», МФО 306500; АТ «РВС БАНК», МФО 339072; АТ «СЕБ КОРПОРАТИВНИЙ БАНК», МФО 380797; АТ «СКАЙ БАНК», МФО 351254; АТ «БАНК ТРАСТ-КАПІТАЛ», МФО 380106; АТ «Український банк реконструкції та розвитку», МФО 380883; АТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», МФО 320371; АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК», МФО 380377; ПрАТ «БАНК ФАМІЛЬНИЙ», МФО 334840, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 9 559 977,51 грн.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч.1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.3 ст.451 ЦПК України).

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

За ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого ч. 7 ст. 26 цього Закону, за якою, зокрема, в разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; а також у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника передбачені ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження», де зазначено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Статтею 10 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено наступні заходи примусового виконання рішень: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Приватний виконавець здійснює примусове виконання, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ч. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до п. 8 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів. За зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. Арешт на кошти боржника може бути накладено в національній та/або в іноземній валюті, про що зазначається у постанові.

Згідно п. 1-4 ст. 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи. Виконавець повідомляє товариство про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника) та надсилає постанову про накладення арешту на частку. Товариство повинне протягом 30 днів з дня одержання такого повідомлення надати відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника відповідно до частини четвертої цієї статті. З дня одержання повідомлення, передбаченого частиною другою цієї статті, товариство зобов`язане надавати виконавцю та боржнику доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості частки боржника. Протягом 15 днів з дня закінчення строку, визначеного частиною другою цієї статті, виконавець здійснює розрахунок вартості частки боржника відповідно до частини восьмої статті 24 цього Закону станом на день, що передував накладенню арешту на частку.

Відповідно до ч. 8 ст. 24 цього ж закону вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника.

З огляду на вказане доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не дав оцінки, що вартість заарештованого майна приватним виконавцем Івановим А.В. на суму 10 845 739,45грн., значно перевищує суму боргу неспроможні, оскільки в постановах приватного виконавця зазначено, що арешт накладено у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження дорівнює 9 559 977,51 грн.

Крім того на момент винесення постанови про арешт майна у вигляді часток у статутному фонді приватних підприємств приватний виконавець не отримав інформації про їх вартість на теперішній час.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не визнав неправомірною та не скасував винесену приватним виконавцем Івановим А.В. у зведеному виконавчому провадженні №61126752 постанову про арешт коштів боржника від 31.01.2020 року розміщених начебто на рахунках, що належать ОСОБА_1 в 71 банківській установі(перелік всіх зареєстрованих в Україні банків) без визначення конкретних рахунків та сум непереконливі.

Згідно із частиною 3 статті 52 Закону 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Заявник в скарзі не зазначив в яких банках та на які саме рахунки не мав права накладати арешт приватний виконавець.

Відповідно до статті 56 Закон 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на вказане, державний виконавець дотримався вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 20 травня 2020 року, а тому відсутні підстави для висновків колегії суддів апеляційної інстанції про необхідність її скасування.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

Зазначені у апеляційній скарзі доводи щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновків, що суд першої інстанції вірно застосував норми процесуального закону.

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 20 листопада 2020 року.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 20 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: В.М. Барков

М.Ю. Лопатіна