провадження 6/201/35/2020
УХВАЛА

10 листопада 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Храмцевич Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду, заінтересована особа Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) по справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 19 вересня 2017 року звернулася до суду з заявою стосовно ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, сина сторін неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява прийнята до провадження, питання судом розглянуто, наказ видано і пред`явлено до виконавчої служби, Соборного ВДВС, для виконання. Виконавчою службою було відкрите виконавче провадження і почалося стягнення аліментів відповідно до виданого рішення суду. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку стягнення вказаних аліментів, ця заява неодноразово розглядалася судами, виносилися ухвали, розглядалися клопотання, спір по вказаній заяві по суті не вирішено.

Сторони та інші заінтересовані особи судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, вважали за можливе розгляд справи за їх відсутності.

Перевіривши матеріали заяви, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає заяву не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує на те, що 20 вересня 2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі за № 201/13471/17 було видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 19 вересня 2017 року.

На момент звернення до суду з цією заявою їх син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнув чотирнадцятирічного віку, відкрив особистий картковий рахунок в банку на своє ім`я та бажає отримувати належні йому аліменти від батька на своє утримання, на вказаний рахунок в банківській установі, що потребує зміни способу і порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 просив суд змінити спосіб і порядок виконання (рішення) судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2017 року по справі № 201/13471/17 (провадження № 2-н/201/234/2017) про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 19 вересня 2017 року, шляхом перерахування аліментів які стягуються з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на особистий рахунок ОСОБА_3 , що відкритий в АТ КБ «Глобус» картковий рахунок в гривні № НОМЕР_1 (АТ «КБ «Глобус» МФО 380526, , поточний рахунок НОМЕР_2 , призначення платежу: «поповнення карткового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_3 ).

Заявник ставить питання про зміну способу і порядоку виконання (рішення) судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2017 року по справі № 201/13471/17 (провадження № 2-н/201/234/2017) про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 19 вересня 2017 року, шляхом перерахування аліментів які стягуються з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на особистий рахунок ОСОБА_3 , що відкритий в АТ КБ «Глобус» картковий рахунок в гривні № НОМЕР_1 (АТ «КБ «Глобус» МФО 380526, , поточний рахунок НОМЕР_2 , призначення платежу: «поповнення карткового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_3 ).

Судом встановлено, що за судовим наказом по цивільній справі за №201/13471/17 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Соборним ВДВС м. Дніпра ГТУЮ Дніпропетровської області відкрито виконавче провадження, однак до участі у справі виконавчу службу заявник не залучає, це було виправлено судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 435 ЦПК України вказана заява про зміну порядку і способу виконання рішення суду повинна була бути поданою стягувачем ОСОБА_2 , а заява подана іншою особою (боржником), що не передбачено законом, оскільки заява подана ОСОБА_1 , а власником коштів (аліментів) відповідно до ст. 179 СК України взагалі є неповнолітній ОСОБА_3 ..

20 вересня 2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 19 вересня 2017 року. Судовий наказ видано Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська для його примусового виконання 26 вересня 2017 року.

05 жовтня 2017 року постановою Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу за № 201/13471/17 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 19 вересня 2017 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 26 вересня 2017 року. Згідно довідки за № 92 від 10 червня 2019 року, неповнолітній ОСОБА_3 відкрив картковий рахунок за № НОМЕР_1 в гривні, в АТ «Комерційний банк» «Глобус» на своє ім`я.

В своїй заяві складеній на ім`я суду від 06 серпня 2019 року та посвідченій приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Новіковою Н.А., неповнолітній ОСОБА_3 вказує на те, що він бажає особисто отримувати аліменти на своє утримання та визначати їх безпосереднє цільове використання на власний розсуд, а саме на здобуття освіти за кордоном, а тому просив заявлені вимоги батька ОСОБА_1 задовольнити, оскільки аліменти є власністю дитини, відповідно до ст. 179 СК України та повинні використовуватись виключно в інтересах дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У п. 10 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Зміна способу та порядку виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше. Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист по справі за № 201/13471/17 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходяться на виконанні у Соборному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ Дніпропетровської області.

Судом не встановлено наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, наказу суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), відсутня заява державного виконавця або стягувача аліментів, не ставиться питання про відстрочку або розстрочку виконання, відсутні виняткові випадки зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення; доказів на підтвердження вище вказаного суду не надано, обставин, що давали б суду можливість такої зміни заявник не вказав. На даний момент вказане рішення суду знаходиться на виконанні і підлягає виконанню.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи 20 вересня 2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 19 вересня 2017 року. Судовий наказ видано Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська для його примусового виконання 26 вересня 2017 року.

Згідно ч. 4 і 5 ст. 82 ЦПК України «Підстави звільнення від доказування» 4. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

За таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою, суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаних клопотань про зміну способу і порядку виконання рішення, оскільки відсутні обставини, що утруднюють виконання рішення, таким чином, клопотання не підтверджені, безпідставні і не ґрунтуються на вимогах закону, передбачених законом підстав для задоволення їх немає, а тому вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18, 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 179 СК України, ст. 43, 49, 182, 222, 258-261, 274, 352-354, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 з задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, заінтересована особа Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) по справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Ухвала набрала законної сили 10 листопада 2020 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя