Справа № 444/2446/20
Провадження № 2/444/1000/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання права власності на частку спадкового майна та частку в майні бувшого колгоспного двору,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на частку спадкового майна та частку в майні члена бувшого колгоспного типу двору посилаючись на те, що вона проживає в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою якого була її мати ОСОБА_2 , членом двору та позивач - її дочка. Право власності двору було зареєстровано на ім`я голови двору. Оскільки вона з матір`ю станом на 30.06.1990 року та станом на 15.04.1991 року не втратили право на частку в майні, то обоє мали право на рівну частку в майні двору, по Ѕ частині. ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати - ОСОБА_2 померла. Як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері позивач звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу № 275/ 2020, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування після смерті матері із-за відсутності правовстановлюючого документу її м`я та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності в порядку спадкування на частку померлої в будинку. Крім того зазначає, що як член бувшого колгоспного типу двору вона також має право на Ѕ частки в майні двору в АДРЕСА_1 , однак не може провести реєстрацію права власності в зв`язку з прийняттям з 01.01.2013 року Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і відповідно до п.9 ст. 27 реєстрація права власності проводиться за рішенням суду, оскільки місцевими радами реєстрація прав власності не проводиться. Просить задоволити позов.

Позивач в судове засідання не прибула, однак надала заяву з проханням слухати справу у її відсутності. Позов підтримує, просить такий задоволити.

Представник відповідача та третьої особи в підготовче судове засідання не з`явилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленнями про вручення повідомлення, однак Надичівською сільською радою, Жовківською держнотконторою повідомлено про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи в їх відсутності.

У звязку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ст. 4 ч.1 ЦПК України встановлено. що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 України, встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи чи інтереси фізичних осіб,права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом.

Ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 15 .1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім випадків,встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини,які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено , що позивачка проживає в АДРЕСА_1 в житловому будинку, який станом на 30.06.1991 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого була її мати ОСОБА_2 , членом двору була позивачка, що підтверджено випискою з погосподарської книги Надичівської сільської ради. Такий же склад двору зазначено у виписці з погосподарської книги і станом на 15.04.1991 року.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року.Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки,що знаходяться на праві власності у громадян. Отже, право власності двору було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства, а саме постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затв.Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за № 112/5 Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Оскільки позивачка з матір`ю станом на 30.06.1990 року та станом на 15.04.1991 року не втратили право на частку в майні, то обоє мали право на рівну частку в майні двору, а саме по Ѕ частині кожна.

З свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого Надичівською сільською радою вбачається, що мати позивачки - ОСОБА_2 , вона ж і голова колгоспного двору померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Про спадкування після смерті матері позивач - ОСОБА_1 звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу.

Із спадкової справи № 275/ 2020 наданої Жовківською ДНК на виконання ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 25.09.2020 року вбачається, що за заявою ОСОБА_1 відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_3 за законом. Згідно довідок, які долучено до спадкової справи, заборон та арештів на майно померлої немає.

З постанови нотаріуса Жовківської державної нотаріальної контори від 21.09.2020 року у спадковій справі вбачається, що позивачці - ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відстуності правовстановлюючого докмуенту на спадкове майно та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності в порядку спадкування на частку померлої в будинку.

З технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ вбачається, що загальна площа будинку в АДРЕСА_1 становить 82 кв.м, житлова 57.8 кв.м, допоміжна 24.2 кв.м з господарськими будівлями.

Про те, що померла ОСОБА_2 є матір`ю позивачки підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 долученого до позовної заяви. Дошлюбне прізвище нею змінено з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 в зв`язку з одруженням 22.05.1971 року, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданим Жовківським районним відділом ДРАЦС ЗМУМЮ (м. Львів).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом. Спадщина нею прийнята, оскільки вона проживала з матір`ю на день смерті і вела з нею спільне господарство, що стверджено довідкою Надичівської сільської ради за № 859 від 12.06.2020 року в спадковій справі, а відтак, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину.

Крім того, як вбачається з виписок із погосподарської книги Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області позивачка станом на 30.06.1990 року була членом колгоспного типу двору , а тому має право на Ѕ частки в майні двору в АДРЕСА_1 , яку може зареєструвати відповідно до ст. 27 п.9 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Зібрані по справі докази та оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача - ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 23, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 82,0 м2, житловою 57,8 м2, допоміжною 24,2 м2 з господарськими будівлями, з яких: 1/2 частини в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1/2 частини, як члена майна бувшого колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.