Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/2860/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., при секретарі - Вангородській О.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача, про продовження процесуального строку та прийняття відзиву, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,

В С Т А Н О В И В:

17.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить в судовому порядку стягнути з ОСОБА_2 на свою користь завдану ушкодженням здоров`я майнову шкоду в сумі 1331,18 грн. та моральну шкоду в сумі 20000,00 грн.

01.04.2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, 30.09.2020 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті.

06.11.2020 року відповідач подала до суду, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву мотивуючи тим, що ухвалу про відкриття провадження у справі та позов з додатками отримала її матір - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а передала їй вказані документи - 23.10.2020 року, тому вона не мала можливості вчасно підготувати та подати до суду відзив на позовну заяву. Просила продовжити процесуальний строк для подання відзиву та прийняти до розгляду відзив на позовну заяву.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти клопотання відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, у відзиві заявила клопотання про розгляд справи за відсутності та просила відмовити у позові в повному обсязі.

Суд, заслухавши думку позивача, оглянувши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані, крім іншого, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини, так у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч.7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Так, 01.04.2020 року судом відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено право на подання відзиву і пред`явлення зустрічного позову та встановлено строк для їх подання 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 42), відповідач отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 21.09.2020 року, отже у разі заперечення проти позовних вимог мала скористатися своїм право на подання відзиву у строк встановлений судом, тобто з 22.09.2020 року по 06.10.2020 року включно, однак таких дій не вчинила, а подала відзив лише 06.11.2020 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданої до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, якщо особа вважає, що процесуальний строк може бути пропущеним має подати до закінчення цього строку заяву про його продовження.

Однак, відповідач не подала до суду заяву продовження процесуального строку встановленого судом до закінчення цього строку та не надала доказів щодо поважності причин його пропуску.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву не підлягає до задоволення.

Разом з тим, з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин справи, суд вважає за можливе прийняти поданий відповідачем відзив на позовну заяву, як письмові пояснення щодо спору.

Керуючись ст. 43, 44, 127, 178, 258-260, 353, 354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання відповідача, про продовження процесуального строку, відмовити.

Прийняти до розгляду відзив на позовну заяву, як письмові пояснення щодо спору.

Ухвала в частині клопотання про продовження процесуальних строків може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

В іншій частині ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяО. В. Бондаренко