Справа № 210/7335/19
Провадження № 2/210/814/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"22" червня 2020 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Літвіненко Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування,-
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в особі представника Козацької Т.С. звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 11 322,00 гривень.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі - Позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 114032 від 20.12.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Audi Q7, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (надалі - Застрахований автомобіль). 19.04.2017 року в місті Кривий Ріг сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під управлінням водія ОСОБА_1 (надалі - Відповідач). В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль.
Відповідно до постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 17.05.2017 року особою винною в настанні ДТП визнано ОСОБА_1 та притягнено до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП.
Відповідно до рахунку № 464 від 03.05.2017 року та вартість відновлюваного ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 11 322 грн. 00 коп.
В той же час, цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання страхової події була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно - страхова компанія» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/09878484. Однак, ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» відмовила у здійсненні страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Позивач вказує, що письмово повідомив відповідача листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням страхової виплати потерпілому. Відтак після проведення виплати потерпілому у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Оскільки відшкодування не проведено просить стягнути з відповідача вищенаведену суму грошових коштів.
Ухвалою суду від 23.03.2020 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
В судове засідання сторони не викликалися.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав.
Відповідач ОСОБА_1 не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, подачі зустрічної позовної заяви.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про дату судового засідання був повідомлений належним чином. Також, не подав до суду письмових пояснень на предмет позовних вимог.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Згідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч.4 ст.10 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Судом встановлено наступне.
20 грудня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» було укладено договір серії АМ №114032 добровільного страхування наземного транспорту та додаткову угоду №17 від 17.03.2017 року, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
19 квітня 2017 року у м. Кривому Розі відбулася ДТП за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під управлінням водія ОСОБА_1 . Внаслідок вищевказаної ДТП було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль.
Відповідно до постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 17.05.2017 року особою винною в настанні ДТП визнано ОСОБА_1 та притягнено до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП.
ОСОБА_2 подано 19.04.2017 р. заяву про настання страхового випадку по договору Авто КАСКО до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».
19 квітня 2017 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було складено Акт огляду транспортного засобу Audi Q7, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відповідно до рахунку № 464 від 03.05.2017 року та вартість відновлюваного ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 11 322 грн. 00 коп.
В той же час, цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання страхової події була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно - страхова компанія» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/09878484 (надалі - Поліс).
Однак, ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» відмовила у здійсненні страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
17 липня 2019 року позивачем було направлено до ОСОБА_1 вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди.
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Таким чином, позивачем як страховиком Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» було виконано свій обов`язок за договором страхування та здійснено виплату в межах суми страхового відшкодування.
Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.
Таким чином, страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Як встановлено в ході розгляду справи, цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9878484 від 12.08.2016 року.
Позивач звернувся до страховика відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» із вимогою про виплату страхового відшкодування в розмірі 11 322,00 гривень. Страховою компанією відповідача відмовлено у виплаті страхового відшкодування з підстав пропуску встановленого строку на звернення до страховика з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, передбачених п.37.14 ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
17 липня 2019 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу, згідно якої просить ОСОБА_1 відшкодувати майнову шкоду, яка складає 11 322,00 гривень.
За наведених обставин, позивач в порядку регресу має право вимагати від відповідача відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.
Як видно з досліджених судом письмових доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, такі отримані у порядку встановленому Законом, стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують покликання позивача на існуючі обставини справи, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування. Водночас, відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Оцінюючи докази по справі в цілому, беручи до уваги вищенаведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги звернені до відповідача є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, оскільки обов`язок виплати різниці страхового відшкодування за наслідками ДТП, яка мала місце 19.04.2017 року у м. Кривому Розі покладений саме на відповідача, а тому суд приходить до переконання про задоволення позову.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України,суд -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити повністю.
відшкодування в розмірі 11 322,00 (одинадцять тисяч триста двадцять дві) гривень.
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Н. А. Літвіненко