Постанова

Іменем України

22 червня 2020 року

м. Київ

справа № 487/5830/16-ц

провадження № 61-44386св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго»,

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2018 року у складі судді: Павлової Ж. П., та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 16 серпня 2018 року у складі суддів: Данилової О. О., Коломієць В. В., Шаманської Н. О.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електроенергії.

Первісний позов обґрунтований тим, що 29 березня 2016 року в квартирі АДРЕСА_1 , в якій споживачем електроенергії є ОСОБА_1 , виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, прихованою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. 11 травня 2016 року комісією філії ПАТ «Миколаївобленерго» м. Миколаєва Центрального округу розрахована вартість необлікованої електроенергії за три роки, що складає 25 886,90 грн., які порушник зобов`язаний виплатити енергопостачальнику.

ПАТ «Миколаївобленерго» просило стягнути з ОСОБА_1 вартість необлікованої електроенергії за три роки, що складає 25 886,90 грн.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом до ПАТ «Миколаївобленерго» про зобов`язання вчинити дії.

Зустрічний позов мотивований тим, відповідно до положення пункту 3.5 Методики у разі виявлення у споживача порушення, зокрема зазначеного у пункті 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживача електричної енергії через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку визначається за формулою (2.7) Методики, що також підтверджується листом Національної комісії РЕКП від 13 грудня 2016 року №6576/20.3/9.16.

ОСОБА_1 просила провести розрахунок за недовраховану електроенергію за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2018 року позовні вимоги ПАТ «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за недовраховану електроенергію задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» 6 512,43, що становить суму боргу за невраховану електроенергію та 1 378 грн судового збору.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Миколаївобленерго» про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що аскільки Акт не містить інформації, що для виявлення порушення представники енергопостачальника використовували спеціальні технічні засоби та/або здійснювали частковий демонтаж будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів, тому представники енергопостачальника мали можливість виявити вказане в Акті порушення під час проведення контрольного огляду приладу обліку. Тому суд першої інстанції вважав, що період, за який має здійснюватися розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі Акта, має визначатися відповідно до вимог абзацу третього підпункту «а» пункту 3.3 Методики, а саме: з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Таким чином заборгованість відповідача за період з 01.10.2016 року по березень 2017 року (включно) складає 6 512,43 грн, яка підлягає стягненню із відповідача на користь ПАТ «Миколаївобленерго». Таким чином позовні вимоги ПАТ «Миколаївобленерго» підлягають частковому задоволенню, а зустрічна позовна заява відповідача задоволенню не підлягає.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 16 серпня 2018 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2018 року змінено в частині розміру стягнення вартості не облікованої електроенергії та судових витрат.

Збільшено стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» з 6 512,43 грн до 25 886,90 грн вартості необлікованої електроенергії та судових витрат з 1 378,00 грн до 3 445,00 грн. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що безоблікова проводка облаштована у розподільчому щиті, що знаходиться на сходовій клітині під`їзду, вона проходить через стіну під`їзду та квартири, «безоблікова розетка» влаштована у приміщенні кухні. Таке порушення передбачено підпунктом 6 пункту 3.1 Методики, як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. Факт порушення, безоблікове споживання електроенергії, спосіб облаштування безоблікової проводки не заперечувала і відповідачка, діючи через представника. З відеофіксації встановлення факту порушення 29 березня 2016 року, доданої до акту та дослідженої судом апеляційної інстанції (а. с. 141) також вбачається, що факт облаштування скритої проводки було встановлено на дообліковому автоматі вводу (розподільчий щит), що розташований на сходовій клітині, тоді як прилад обліку знаходиться в квартирі відповідачки. Порушення було встановлено шляхом виявлення електричної напруги в розетці приміщення кухні після відключення приладу обліку. З фотознімку приладу обліку будь-яких порушень приладу обліку не вбачається (а. с. 139). На підставі досліджених доказів, колегія суддів вважала доведеним, що встановлення факту самовільного підключення електропроводки (електроустановок, струмоприймачів) до електромереж з порушенням схеми електропостачання не можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку (знятті показань). Тому при розрахунку вартості спожитої, але не врахованої електроенергії, має застосовуватись дата останньої технічної перевірки (допуск електроустановки споживача в експлуатацію), але не більше ніж за три роки. Відомості про проведення технічної перевірки в квартирі відповідачки протягом останніх трьох років в особистому рахунку відсутні (а. с. 19 - 20). Тому розрахунок вартості необлікованої електроенергії, визначений комісією енергопостачальника протоколом № 3966 від 11 травня 2016 року (а .с. 5,6), а саме 25 886,90 грн відповідає матеріалам справи та вимогам підпункту «а» пункту 3.3 Методики.

Колегія суддів не прийняла до уваги доводи зустрічного позову ОСОБА_1 про невірне визначення кількості днів, які враховуються у розрахунку, з посиланням на відповідь НКРЕКП від 13 грудня 2016 року (а. с. 36-38). Висновки про необхідність проведення перерахунку (за шість календарних місяців) ґрунтується лише на відсутності в Акті про порушення від 29 березня 2016 року відомостей про використання представниками енергопостачальника спеціальних технічних засобів або проведення демонтажу конструкцій для виявлення порушення. Проте, виходячи зі змісту положень підпункту «а» пункту 3.3 Методики, колегія суддів вважала, що можливість або неможливість виявлення порушень при контрольному огляді приладу обліку залежить не тільки від використання спеціальних технічних засобів або необхідності демонтажу будівельних конструкцій. Тому суд першої інстанції, пославшись лише на відповідь НКРЕКП, не дослідив інші надані позивачем докази, не дав їм оцінку в сукупності, не спростував доводи позивача про неможливість встановлення порушення при контрольному огляді приладу.

Аргументи учасників справи

У вересні 2018 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу в якій просив оскаржені рішення скасувати та передати справу до суду першої інстанції на новий розгляд. При цьому, посилався на те, що суди неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що у разі виявлення у споживача порушення, зокрема, зазначеного у підпункті 6 цього пункту, ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі. В додатку до Акта «Схема електропостачання споживача» щодо місця самовільного підключення вказано: «ноль взят с щита; фаза от доучетного автомата брошена на квартирний автомат». Таким чином, представниками енергопостачальника місце самовільного підключення було виявлено. Період, за який має здійснюватися розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі акта повинен визначатися відповідно до вимог абзацу третього підпункту «а» пункту 3.3 Методики, а саме: з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Факт порушення відповідачем методики при здійснені розрахунку спричинених збитків, в частині застосування періоду з 29 березня 2013 року по 29 березня 2016 року, підтверджується письмовою відповіддю Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних від 13 грудня 2016 року № 6576/20.3/9¬16, яка була надіслана після розгляду скарги на дії відповідача. Зазначеним листом НКРЕКП було зобов`язано ПАТ «Миколаївобленерго» привести розрахунок збитків, проведений на підставі акту перевірки № М-9049, у відповідність до вимог методики. Однак не зважаючи на це, апеляційний суд безпідставно збільшив суму збитків, обрахував її виходячи з трьох останніх років. При цьому, не будучи експертом та спеціалістом у галузі електрики та електроприладів, посилаючись лише на припущення щодо прихованості порушення, безпідставно прийшов до висновку щодо застосування пункту методики для нарахування збитків при прихованому порушені, за три останні роки.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі відкрито касаційне провадження та відмовлено задоволенні заяви ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2018 року та постанови апеляційного суду Миколаївської області від 16 серпня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2018 року касаційне провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2020 року касаційне провадження у справі поновлено та залучено до участі у справі ОСОБА_2 як правонаступника ОСОБА_1 .

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що ОСОБА_1 є споживачем електроенергії у квартирі АДРЕСА_1 на підставі договору, укладеного 05 вересня 2012 року.

29 березня 2016 року у квартирі ОСОБА_1 в присутності її племінника ОСОБА_3 , який здійснює за нею догляд, виявлено самовільне підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, прихованої електропроводки з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. Складено акт про порушення № М 9049 від 29 березня 2016 року, який підписано представниками енергопостачальника та представником споживача без зауважень.

До акту від 29 березня 2016 року додано схему електропостачання споживача, в якій зазначено місце підключення безоблікової проводки, спосіб її облаштування, фазування приладу обліку (розрив кабелю вводу на ДОУ, «нуль» взято з розподільчого щита, «фаза» з дооблікового автомата подана на квартирний автомат). В схемі також зазначено, що прилад обліку знаходиться в квартирі, а розподільчий щит має замок. Акт про порушення та схема електропостачання в квартирі ОСОБА_1 підписані племінником ОСОБА_3 . До акту додані пояснення контролерів, які виявили порушення, в яких вказано, що безоблікова проводка облаштована у розподільчому щиті, що знаходиться на сходовій клітині під`їзду, вона проходить через стіну під`їзду та квартири, «безоблікова розетка» влаштована у приміщенні кухні.

11 травня 2016 року акт було розглянуто на комісії в присутності представника споживача, та комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення ПКЕЕН відповідачем було нанесено ПАТ «Миколаївобленерго» збитки в розмірі 25 886,90 грн, що є реально спожитою, але недоврахованою приладом обліку споживача та несплаченою за електроенергію. Розрахунок було проведено за три роки.

У пункті 1.2. Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що

контрольний огляд засобу обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень;

прихована електропроводка - електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку, яку представник постачальника без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів, під час попереднього контрольного огляду засобу обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити;

технічна перевірка - виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності стану засобу обліку електричної енергії та схеми його підключення, а також відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку «Правилам устройства електроустановок» (далі - ПУЕ) та іншим нормативно-технічним документам;

Відповідно до пункту 3.3. глави 3 Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України «Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» N 562 від 04 травня 2006 року (в редакції, чинній на омент виникнення спірних правовідносин) розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів: а) у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку), - з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19) вказано, що «приховане приєднання до електричної мережі (прихованою електропроводкою) можна виявити лише під час технічної перевірки, а не під час контрольних оглядів, які були проведені відповідачем 11 грудня 2015 року та 29 березня 2016 року, тоді як технічну перевірку проведено відповідачем 19 серпня 2014 року, що й було зазначено представниками відповідача в акті про порушення (виявити порушення при контрольному огляді неможливо), адже виявити факт прихованого підключення (прихованою електропроводкою) можна лише з використанням спеціальних технічних засобів або у зв`язку з частковим демонтажем будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів».

Апеляційний суд встановив, що безоблікова проводка облаштована у розподільчому щиті, що знаходиться на сходовій клітині під`їзду, вона проходить через стіну під`їзду та квартири, «безоблікова розетка» влаштована у приміщенні кухні. Таке порушення передбачено підпунктом 6 пункту 3.1 Методики, як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. Факт порушення, безоблікове споживання електроенергії, спосіб облаштування безоблікової проводки не заперечувала і відповідач, діючи через представника. З відеофіксації встановлення факту порушення 29 березня 2016 року, доданої до акту та дослідженої судом апеляційної інстанції (а. с. 141) також вбачається, що факт облаштування скритої проводки було встановлено на дообліковому автоматі вводу (розподільчий щит), що розташований на сходовій клітині, тоді як прилад обліку знаходиться в квартирі відповідача. Порушення було встановлено шляхом виявлення електричної напруги в розетці приміщення кухні після відключення приладу обліку. З фотознімку приладу обліку будь-яких порушень приладу обліку не вбачається. Встановлення факту самовільного підключення електропроводки (електроустановок, струмоприймачів) до електромереж з порушенням схеми електропостачання не можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку (знятті показань).

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, апеляційний суд, встановивши, що відповідач вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, обґрунтовано змінив рішення суду першої інстанції.

Згідно частини другої статті 410 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції в незміненій апеляційним судом частині та постанова апеляційного суду ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції в незміненій апеляційним судом частині та постанова апеляційного суду без змін, а тому судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400 та 410 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2018 року в незміненій апеляційним судом частині та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 16 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков