Справа № 191/1358/20
Провадження № 2/191/401/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря - Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

07.05.2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, вимоги у якій обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка проживала на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . В серпні 2019 року позивачу стало відомо, що після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на отримання у власність земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5, 22 га, розташованої на території КСП ім. Леніна Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері, є позивач ОСОБА_1 . Заповіту ОСОБА_2 не залишила. Спадщину позивач прийняла, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, згідно довідки сільради. 07 вересня 2019 року позивач звернулась до Другої синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті матері ОСОБА_2 , але нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що документів, підтверджуючих право власності за померлою ОСОБА_2 на земельну ділянку не надано. Виготовити державний акт на право приватної власності на землю неможливо, у зв`язку зі смертю спадкодавця. Право ОСОБА_2 на земельну ділянку підтверджується довідкою №31-4-0.26-34/114-20 від 14.01.2020 року, виданою Головним управлінням держгеокадастру у Дніпропетровській області відділу у Синельниківському районі, згідно якої, ОСОБА_2 значиться під №603 в списку-додатку до державного акту на право колективної власності на землю (Серія ДП СВ №000005), виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна для сільськогосподарського використання, відповідно до рішення Новоолександрівської сільської ради народних депутатів від 14.08.1993 року №93 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №5 від 28.11.1994 року. В зв`язку із викладеним, позивач ОСОБА_1 , посилаючись на ст. 25 ЗК України, п.2,7 Указу Президента України від 08.08.1995 року№720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, і організаціям», просить суд визнати за нею право на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,22 га, із земель Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

До початку проведення судового засідання позивачем ОСОБА_1 надано суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без її присутності.

Відповідачем, в особі сільського голови Мартиненко Ю., до початку проведення судового засідання надано суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради та прийняття рішення, відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Враховуючи те, що предметом позову є спадкування нерухомого майна, після смерті у 1998 році спадкодавця, за законом, про наявність якого спадкоємець дізналася у 2019 році, застосуванню підлягає Цивільний кодекс України від 16.01.2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року, а саме п. 4 Прикінцевих та перехідних положень, яким визначено, що до цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданого 07 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_2 .

Згідно копії спадкової справи №286/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини 07 вересня 2019 року звернулась ОСОБА_1 , однак 07.09.2019 року постановою державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв`язку із ненаданням правовстановлюючого документу, підтверджуючого право власності на дане майно за спадкодавцем.

Відповідно до довідки, виданої 14.01.2020 року Відділом у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, встановлено, що в списку-додатку до державного акту на право колективної власності на землю (Серія ДП СВ №000005), виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна для сільськогосподарського використання, відповідно до рішення Новоолександрівської сільської ради народних депутатів від 14.08.1993 року №93 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №5 від 28.11.1994 року, громадянка ОСОБА_2 значиться під №603. Викладене встановлено судом також із копії вказаного державного акту та списку-членів громадян КСП ім. Леніна Синельниківського району, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, із наданої копії свідоцтва про народження, що матір`ю позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_2 .

Довідкою, виданою виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 21.02.2019 року, підтверджено, що на день смерті ОСОБА_2 була зареєстрованою та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із дочкою ОСОБА_3

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1296 Цивільного кодексу України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п. 3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Оскільки дуже часті випадки не завершення процедури приватизації припадають на роки, що передували 01 січню 2013 року і правовстановлюючим документом, який за життя спадкодавець не встиг отримати був саме Державний акт, тому відповідно до законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а тому за спадкоємцем в порядку захисту спадкових прав необхідно визнавати право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючого документа на ім`я спадкоємця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією даної земельної ділянки.

З огляду на викладене, судом встановлено, що за життя спадкодавцем ОСОБА_2 не отримано правовстановлюючого документу на земельну часту (пай), хоча остання мала на нього право. Спадкоємцем ОСОБА_1 вірно обрано спосіб захисту свого спадкового права, тому її позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 206, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ст. 1225, ст. 1261, ч, 5 ст. 1268, ст. 1269 ЦК України, ст. ст. 125-126 Земельного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,22 га, із земель Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя:А. В. Твердохліб