печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Шевченко Т.В.,

справа № 757/12617/17-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач 1: ОСОБА_2

відповідач 2: ОСОБА_3

третя особа: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення боргу,

представник позивача ОСОБА_5 ,

представник відповідачів ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення в рахунок погашення боргу солідарного боржника спадкодавця ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 467 974,96 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2009 р. на його користь солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 стягнуто заборгованість за договором позики на загальну суму 231 000 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2016 р. йому поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за вказаним рішенням. Під час примусового виконання даного виконавчого листа стало відомо, що боржник ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і його спадкоємцем є син померлого - відповідач ОСОБА_2 . Враховуючи, що відповідач в порушення положень ч. 1 ст. 1281 ЦК України не повідомив позивача як кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, хоча відповідачу достеменно було відомо про судовий розгляд справи, що в свою чергу унеможливило у встановлені законом строки пред`явити позивачу до відповідача, як спадкоємця, кредиторські вимоги, позивач просив задовольнити позов у заявлений ним спосіб. При цьому, зазначає, що в порядку ч. 3 ст. 1281 ЦК України відрахування початку строку пред`явлення вимоги до відповідача, як спадкоємця боржника, слід відраховувати з дати набрання ухвалою Печерського районного суду м. Києві від 27.07.2016 р. законної сили.

Ухвалою суду Москаленко К.О. від 27.03.2017 р. відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду на 15.05.2017 р. (т. 1 а.с. 15).

Ухвалою суду від 29.05.2017 р. у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено (т. 1 а.с. 30-31).

Ухвалою суду від 10.11.2017 р. задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Шостої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, що заводилася після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 30).

31.01.2018 р. представником позивача до суду подано клопотання про включення до судових витрат позивача витрати на публікацію у ЗМІ повідомлення про виклик відповідача до суду на суму 630 грн. (т. 1 а.с. 61-63).

Після надходження спадкової справи (т. 1 а.с. 77-111) ухвалою суду від 28 березня 2018 року, занесеною до протоколу судового засідання залучено в якості співвідповідача ОСОБА_3 як спадкоємицю померлого боржника ОСОБА_7 (т.1 а.с. 112).

У зв`язку із закінченням повноважень судді Москаленко К.О. розпорядженням керівника апарату суду від 29.05.2018 р. № 361 здійснено повторний автоматичний розподіл судової справи (т. 1 а.с.118-120) та ухвалою судді Батрин О.В. від 31.05.2018 р. справу прийнято до свого провадження, призначено до розгляду за правилами позовного (спрощеного) провадження (т. 1 а.с. 121).

13.09.2018 р. до суду надійшли письмові пояснення представника позивача ОСОБА_5 , в яких він додатково зазначив, що третя особа ОСОБА_4 виконати боргові зобов`язання матеріально не спроможна через відсутність у неї будь-якого майна та коштів, та наявність у неї інших значних боргових зобов`язань, а тому наполягає на задоволенні позову до спадкоємців боржника ОСОБА_7 . Також просив включити до складу витрат позивача сум з оплати звіту про експертну оцінку нерухомого майна в сумі 1 300 грн. (т. 1 а.с. 129-130).

28.09.2018 р. до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_5 про включення до складу судових витрат позивача сум з оплати послуг адвоката в розмірі 4 100 грн. (т. 1 а.с. 166-167).

Заочним рішенням суду від 27 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення боргу задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 233 987 грн. 48 коп. суми боргу, по 5 354 грн. 50 коп. судових витрат з кожного (т. 1 а.с. 174-177).

5 лютого 2019 року від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про перегляд заочного рішення суду (т. 1 а.с. 185-188).

3 вересня 2019 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про перегляд заочного рішення суду (т. 2 а.с. 14-17).

Вказані заяви відповідачів про перегляд заочного рішення ухвалою суду від 4 вересня 2019 року об`єднані в одне провадження (т. 2 а.с. 26).

Ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року поновлено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення від 27 грудня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення боргу, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 6 лютого 2020 року (т. 2 а.с. 35).

20 листопада 2019 року від представника відповідачів ОСОБА_6 надійшов відзив на позов (т. 2 а.с. 40-41), відповідно до якого відповідачі не можуть нести відповідальність перед позивачем за невиконання зобов`язань боржника за договором позики - померлого ОСОБА_7 , оскільки у кредитному зобов`язанні останній виступав поручителем. Відповідно правовідносини з договору позики припинились у зв`язку зі смертю поручителя, оскільки вони нерозривно пов`язані з його особою та не можуть бути виконанні іншими особами.

6 лютого 2020 року у справі закрито підготовче судове засідання та судовий розгляд справи призначено на 9 квітня 2020 року (т. 2 а.с. 55).

Під час розгляду справи 29 жовтня 2020 року представником позивача ОСОБА_5 уточнено позовні вимоги, відповідно до яких він просить стягнути з кожного з відповідачів по 233 987,48 грн. Ним надано письмові пояснення щодо позовної заяви, по суті спору з урахуванням обставин та тверджень, викладених у відзиві на позовну заяву, відповідно до яких представник позивача наполягає, що правовідносини, які виникли між позивачем та померлим ОСОБА_7 , не є такими, що нерозривно пов`язані з особою померлого, оскільки такі правовідносини виникли на стадії виконання судового рішення про стягнення з останнього боргу, а не із договору поруки, укладеного померлим та позивачем на виконання боргового зобов`язання.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з обставин, викладених у позові та письмових запереченнях.

Представник відповідачів ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав, мотивуючи обставинами, викладеними у відзиві на позов.

Третя особа ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у її відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2009 р., що набрало законної сили 20.08.2009 р., у справі № 2-2313/09 солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 стягнуто 467 974,96 грн. (т. 1 а.с. 7)

Згідно зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_7 помер, що стверджується матеріалами спадкової справи, заведеної Шотстою київською державною нотаріальною контрою у м. Києві (т.1 а.с. 77-111).

Водночас, станом на час смерті останнього за ним рахується заборгованість за вказаним рішенням суду.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Як вбачається зі спадкової справи № 552/2010 щодо майна ОСОБА_7 спадкоємцями померлого є відповідачі у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 78-79).

25.08.2016 р. державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Мотицькою С.А. ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1 / 2 частку квартири АДРЕСА_1 (т. 1 а.с 109 на звор.).

При цьому, чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України (яка діяла на час відкриття спадщини) передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Отже, спадкоємцями після померлого ОСОБА_7 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 467 974,96 грн. вже стягнуту за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2009 р., що набрало законної сили 20.08.2009 р., у справі № 2-2313/09 (т. 1 а.с. 7).

Вказане рішення суду перебуває на виконанні у виконавчій службі, що зокрема, стверджується ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2016 р. про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2009 р. (т. 1 а.с. 8-10).

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Під правонаступництвом у виконавчому проваджені необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Так, підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Враховуючи наведене позивач не позбавлений права відповідно до положень ст. 442 ЦПК України звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження ,а саме померлого відповідача ОСОБА_2 на його правонаступників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в межах цивільної справи № 2-2313/09, у якій рішенням суду стягнуто заборгованість з померлого ОСОБА_2 на користь позивача, а не пред`являти ще один позов до спадкоємців про стягнення заборгованості після померлого спадкодавця.

Пред`явлення самостійного позову свідчить про покладення подвійної юридичної відповідальності на відповідачів відповідно до ст. 61 Конституції України, що є недопустимим.

Тому, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з недотриманням позивачем положень ст. 442 ЦПК України щодо можливості скористатись своїм правом на подання до суду заяви про заміну боржника його правонаступниками.

З урахуванням наведеного, доводи представника відповідачів, відповідно до яких відповідачі як правонаступники померлого боржника не можуть нести відповідальність перед позивачем за невиконання зобов`язань боржника за договором позики - померлого ОСОБА_7 , оскільки у кредитному зобов`язанні останній виступав поручителем і такі правовідносини нерозривно пов`язані з його особою, після його смерті припинились і у зв`язку з цим не можуть бути виконанні іншими особами та протилежні доводи представника позивача, що на стадії виконання рішення суду виникли зобов`язання з виконання рішення суду, у зв`язку з чим доводи представника відповідачів є безпідставними, суд відхиляє, оскільки наведене не є предметом вказаної цивільної справи та повинно розглядатись у разі подання позивачем в межах цивільної справи № 2-2313/09 заяви про заміну померлого ОСОБА_7 його правонаступниками.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати позивачу відповідно до ст. 141 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст. 608, 1216, 1218, 1296, 1297 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355, 442 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач 1: позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

відповідач 1: ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

відповідач 2: ОСОБА_3 : АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3

третя особа: ОСОБА_4 : АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4

Суддя О.В.Батрин