СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. №759/14468/20

пр. №2/759/5279/20

13 листопада 2020 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Савіцькій Л.Д., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа: Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м.Київ) про скасування арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа: Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м.Київ) про скасування арешту зі всього майна ОСОБА_2 , накладеного постановою № 3333/7 державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві від 05.11.2010 року по виконанню виконавчого листа № 2-2944-1/10, виданого Святошинським райсудом м.Києва 28.09.2006 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до копії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 від 22.10.2019 року, помер її син - ОСОБА_2 . Після смерті сина ОСОБА_2 , нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської обл., було відкрито спадкову справу за № 22/2020. 03.07.2020 року державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, у зв`язку з тим, що Відділом державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві було накладено арешт відповідно до постанови державного виконавця № 3333/7 від 05.11.2010 року.

Згідно відповіді Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції у м. Києві від 07.07.2020 року, вбачається, що виконавче провадження було закінчено та знищено у зв`язку із закінченням трирічного терміну зберігання.

У зв`язку з тим, що згадане виконавче провадження знищено, позивачка позбавлена можливості зняти арешт накладений на все майно сина ОСОБА_2 , у позасудовому порядку.

З цих підстав позивачка просила суд скасувати арешт накладений на все майно її сина ОСОБА_2 , накладений постановою № 3333/7 державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві від 05.11.2010 року по виконанню виконавчого листа № 2-2944-1/10, виданого Святошинським райсудом м.Києва 28.09.2006 року.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності.

Представники відповідача - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та третьої особи - Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. (ст. 319 ЦК України)

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) зазначено, що арешт застосовується державним виконавцем для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до даних з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, міститься запис про арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, обтяжував: Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, підстава обтяження: постанова державного виконавця № 3333/7, 05.11.2010, ВДВС Святошинського РУЮ.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження): прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту; сплата боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника; якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту; наявність письмового висновку експерта щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або коли витрати, пов`язані із зверненням на нього стягнення, перевищать грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, майно боржника.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) У разі закінчення виконавчого провадження згідно зі ст. 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно зі ст. 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із ст. 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у ч. 2 цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській обл. від 22.10.2019 року, помер син позивачки - ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1997 року, ОСОБА_2 на праві приватної спільної власності належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.13).

Звертаючись до суду із позовом, позивачка ставить перед судом вимоги про зняття арешту із майна, що належать їй на праві власності, оскільки накладення арешту на майно порушує її права, як власника, захист якого передбачено ст. 319, 321, 391 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обставини, на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог про те, що наявність арешту майна порушує її право власності на це майно, ґрунтуються на вимогах ст. 321 ЦК України, підтверджено належними доказами, а тому позов є обґрунтований та доведений, в зв`язку з чим він підлягає задоволенню.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 ЦПК України)

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. ( ст. 89 ЦПК України)

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа: Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м.Київ) про скасування арешту з майна, є обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 16, 321, 328, 317, 319 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-82, 89, 206, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

Керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа: Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м.Київ) про скасування арешту з майна- задовольнити.

Скасувати арешт з майна, що належить на праві власності ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), який накладений Відділом державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві відповідно до постанови державного виконавця № 3333/7 від 05.11.2010 року на виконання виконавчого листа №2-2944-1/10, виданого Святошинським районним судом м.Києва 28.09.2006р.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Горбенко