Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1679/20
Провадження №: 2/332/1032/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: Марченко Н.В.,

при секретарі: Литвиненко І.Т.,

за участі:

представник позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2014 року з позивача на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти у розмірі ј частини з всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 13.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Також за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя, від 24 лютого 2020 року, з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 , у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 27.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у позові просить зменшити суму аліментів до 1/8 частини від заробітку у зв`язку з тим, що збільшилась кількість осіб, які знаходяться на його утриманні, а саме від шлюбу з ОСОБА_2 позивач має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , до того ж на утриманні позивача перебуває його матір пенсійного віку, яка після перенесення операції потребує лікування та проходження реабілітації.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволені позову з підстав того, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла виключно через його не бажання їх сплачувати а не за його скрутного становища, а саме на утримання матері ОСОБА_2 - 16349,00 грн., на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 - 33997,71 грн., на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - 23854,47 грн. Неповнолітні діти часто хворіють та потребують постійних витрат на лікування, аналізи та придбання ліків. Розмір доходу відповідачки не дає їй можливість утримувати дітей самостійно, а зменшення розміру аліментів порушить право дітей на достойний рівень життя та матеріального забезпечення обох батьків. Крім того, зауважив, що всі обставини зазначені позивачем у позові існували на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, рішення позивачем не оскаржувалось.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2014 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 13.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Також за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя, від 24 лютого 2020 року з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 27.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таким чином, законодавець визначив, що підставою для зміни розміру аліментів може бути лише зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, а не встановлення іншого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на що позивач посилається у позовній заяві.

Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів представник позивача зазначає, що у позивача змінилося матеріальне становище, оскільки від шлюбу з ОСОБА_2 позивач має неповнолітнього сина ОСОБА_8 та матір пенсійного віку, яка після перенесення операції потребує лікування та проходження реабілітації, які суд не приймає до уваги, оскільки на момент ухвалення рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2020 року вищевказані обставини існували, оскільки ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11).

Доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

Враховуючи те, що позивач працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст.192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже те, що збільшилась кількість осіб, які перебувають на його утриманні , не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного Кодексу України, а тому відмовляє в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, ст.. ст. 180 -182, 192 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 05.11.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко