Справа №639/5876/19
Провадження №2/639/282/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Волкової С.І.,

представника відповідача - Корольчука Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання неправомірними дій та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта», в якому просить суд визнати дії Акціонерного товариства «Укрпошта» неправомірними з приводу невручення позивачу замовної кореспонденції №850 та повернення її Другому апеляційному адміністративному суду; стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь позивача у якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 976 482 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.07.2019 року в Харківському окружному адміністративному суді при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи №520/2985/19 за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м. Харкова він встановив, що 11.06.2019 року Другий апеляційний адміністративний суд у відсутність ОСОБА_1 виніс постанову по справі №520/2985/19, якою залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 року - без змін. Копію вказаної постанови від 11.06.2019 року по справі №520/2985/19 Другий апеляційний адміністративний суд направив позивачу замовною кореспонденцією №850, правильно зазначивши адресу проживання позивача: АДРЕСА_1 . Однак на а.с.51 містився запечатаний конверт замовної кореспонденції №850 Другого апеляційного адміністративного суду з перекресленою адресою позивача та вказівною а/с 3808, послугами якої позивач не користується з 01.01.2018 р. На довідці №20 відділення поштового зв`язку №64 м. Харкова значилась інформація про відсутність адресата. При цьому позивач зазначає, що кореспонденція взагалі не направлялась на його адресу, дата на штемпелі розмита. Отже з 11.06.2019 року по 04.07.2019 року позивач не був обізнаний про результати розгляду його апеляційної скарги у справі №520/2985/19, хвилювався з приводу отримання копії судового рішення Другого апеляційного адміністративного суду, який знаходиться на третьому поверсі високої будови без ліфту, і до якого позивач з хворими нижніми кінцівками був вимушений з`явитись для встановлення істини. Отже, позивач вважає, що з вини АТ «Укрпошта» він не отримав копію ухвали у справі №520 /2985/19, чим були грубо порушені його конституційні права на справедливий суд, крім того відповідач без його відома та згоди зберігав та використовував конфіденційну інформацію про позивача всупереч ч.2 ст. 32 Конституції України У відповідь на скаргу позивача від 11.07.2019 року голова Другого апеляційного адміністративного суду 15.07.2019 року надав відповідь, в якій зазначено, що виправлення адреси на а/с 3808 зроблено не працівниками Другого апеляційного адміністративного суду, крім того повідомлено про повторне направлення ОСОБА_1 копії постанови від 11.06.2019 року у справі №520/2985/19. Отже позивач робить висновок, що відповідач не виконав вимоги п.6 ч.1, ч.1 ст. 6 Закону України «Про основи запобігання і протидії дискримінації в Україні». Крім того позивач посилається на положення Конституції України, Закону України «Про поштовий зв`язок», Закону України «Про захист прав споживачів», Постанову Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» та зміст самих Правил, і зазначає, що відповідач спричинив позивачу моральну шкоду. Змістом моральної шкоди позивач визначає свої страждання, спричинені незаконними діями відповідача, які знайшли своє відображення у свідомості позивача та викликали відповідну психічну реакцію у формі негативних відчуттів. Позивач вказує, що незаконні дії відповідача викликали в позивача відчуття приниження, моральні страждання різного ступеню, які спричинили зміну стану його здоров`я. Отже компенсації підлягає як моральна шкода, що полягає як в безспірному погіршенні стану його здоров`я, так і в емоційному напруженні, переживаннях, пов`язаних з різкою зміною обставин. Страждання позивач відчував через фізичну та моральну шкоду. Так фізичну шкоду позивач визначає як зміни в його організмі, які перешкоджали та перешкоджають нормальному біологічному функціонуванню, а моральну шкоду визначає як страждання з приводу обмежень, які виникли внаслідок впливу на організм позивача ззовні. Отже компенсація моральної шкоди необхідна позивачу для усунення переживань, які викликані спричиненням шкоди його організму, для відшкодування негативних зовнішніх проявів. Зобов`язання відповідача по відшкодуванню моральної шкоди позивач пов`язує з існуванням одночасно декількох умов: відчуття позивачем моральної шкоди (фізичного болю та душевних страждань), наявності неправомірної дії відповідача, причинного зв`язку між неправомірною дією відповідача та моральною шкодою, вини відповідача в формі умислу.

Розрахунок розміру моральної шкоди позивач проводить, керуючись змістом монографій правознавця ОСОБА_2 , професора кафедри цивільного та сімейного права Московської державної юридичної академії, і визначає, що на момент звернення з позовом розмір відшкодування моральної шкоди, спричиненої позивачу, складає 976482 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

З огляду на викладене та посилаючись на ряд законодавчих положень України і міжнародні правові акти, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні.

13.09.2019 року представник відповідача подав відзив на позов, в якому вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що суперечать нормам матеріального та процесуального права України та не підлягають задоволенню з наступних підстав. В своїй роботі АТ «Укрпошта» керується ЦК України, Законом України «Про поштовий зв`язок», Законом України «Про захист прав споживачів» та Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими Постановою КМУ від 05.03.2018 року №270 (далі - Правила), іншими нормативними актами. Предмет позову ОСОБА_1 обумовлений, нібито, неврученням АТ «Укрпошта» вказаному громадянину рекомендованого листа №850 та повернення його Другому апеляційному адміністративному суду. Відповідно до пунктів 66-68 Правил 20.06.2019 року структурний підрозділ Харківської дирекції АТ «Укрпошта» - відділення поштового зв`язку №64 м. Харкова прийняло від відправника - Другого апеляційного адміністративного суду список згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих №3899 разом з 18 рекомендованими листами, серед яких був лист №850 з повідомленням про вручення та з позначкою «судова повістка», адресований ОСОБА_1 за адресою: а/с3808, м. Харків, 61019. Після прийняття відділенням поштового зв`язку №64 м. Харкова, яке обслуговує вказаний судовий орган, це поштове відправлення було доставлено 21.06.2019 року до відділення поштового зв`язку №19 м. Харкова, яке обслуговує позивача. Протягом п`яти днів з 21 червня по 26 червня 2019 року відділення поштового зв`язку №19 м. Харкова намагалося вручити в даному об`єкті поштового зв`язку рекомендований лист №850 ОСОБА_1 з врахуванням його заяви від 02.01.2019 року щодо видачі всієї кореспонденції до запитання. У зв`язку з нез`явленням позивача у вказаний проміжок часу до відділення поштового зав`язку №19 м. Харкова, відповідно до приписів п.п.116,117 Правил поштове відправлення №850 повернуте відправнику. Отже послуги поштового зв`язку щодо пересилання рекомендованого листа №850 були надані відповідно до вимог закону та Правил, ніяких порушень, зокрема надпис на конверті цього поштового відправлення: а/с 3808 працівники Харківської дирекції ТА «Укрпошта» не вчиняли.

Також автор відзиву вважає, що між позивачем та відповідачем не укладався договір про надання послуг, отже ОСОБА_1 не є споживачем послуг поштового зв`язку, відправником та замовником послуг поштового зв`язку є Другий апеляційний адміністративний суд, а виконавцем послуг - АТ «Укрпошта». Враховуючи викладене, представник відповідача просить передати справу до Ленінського районного суду м. Харкова за місцезнаходженням філії Харківської дирекції АТ «Укрпошта», або до Шевченківського районного суду м. Києва за місцезнаходженням АТ «Укрпошта».

До відзиву додані докази, які разом з відзивом долучені до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні вирішено по суті клопотання представника відповідача щодо направлення справи за підсудністю до іншого суду, в задоволенні клопотання відмовлено з урахуванням заперечень позивача, який стверджував, що звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів за своїм зареєстрованим місцем проживання.

Позивач своїм правом подати відповідь на відзив не скористався.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.10.2019 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.12.2019 року заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Баркової Н.В. передана до канцелярії суду для визначення складу суду відповідно до вимог ч.1 ст. 33, ч.3 ст. 40 ЦПК України, провадження у цивільній справі зупинено до вирішення питання про відвід.

На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.12.2019 року поновлено провадження у даній цивільній справі, оскільки ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2019 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Баркової Н.В. відмовлено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.06.2020 року зобов`язано Харківський окружний адміністративний суд надати суду для огляду в судовому засіданні оригіналу доказу: матеріали адміністративної справи №520/2985/19 за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м. Харкова про зобов`язання вчинити певні дії.

Зазначена ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.06.2020 року виконана, під час судового розгляду частково досліджені надані суду матеріали адміністративної справи №520/2985/19 за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м. Харкова про зобов`язання вчинити певні дії

Також під час судового засідання вирішені клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав вступне слово відповідно до викладених в позові обставин, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. При цьому позивач визнав, що дійсно користався раніше послугами абонентської скриньки, однак не зміг оплачувати такі послуги від яких відмовився на підставі відповідної заяви. Також позивач у своїх усних поясненнях посилався на інші підстави, які, на його думку, свідчать про неправомірні дії відповідача, якими йому спричинено моральну шкоду, однак відповідної письмової заяви про збільшення або зменшення розміру позовних вимог, зміну предмету або підстав позову до суду не подавав. Також не наводив позивач і додаткового обґрунтування змісту та розміру моральної шкоди, ніж це наведено в позові.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Укрпошта» Корольчук Ю.Ю. в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, вважав недоведеними як факт наявності незаконних дій відповідача так і факт спричинення позивачу моральної шкоди.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та дослідивши оригінали доказів, що знаходяться матеріали адміністративної справи №520/2985/19 за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м. Харкова про зобов`язання вчинити певні дії., приходить до наступних висновків.

По адміністративній справі №520/2985/19 за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м. Харкова про зобов`язання вчинити певні дії Другий апеляційний адміністративний суд 11.06.2019 року прийняв постанову, якою залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 року по справі №520/2985/19 року - залишив без змін. Повний текст постанови складено 18.06.2019 року (а.с.45-47 адміністративної справи №520/2985/19).

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення і конверту, оформленого Другим апеляційним адміністративним судом ОСОБА_1 направлялась копія зазначеної вище постанови (ухвали) про залишення апеляційної скарги без задоволення від 11.06.2019 року із зазначенням адреси ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , однак на конверті міститься закреслення адресата разом з адресою та вказано а/с 3808. Трек-номер відправлення 850. Довідка 20, яка оформлена працівниками пошти, щодо причин повернення відправлення без вручення, містить позначку біля графи «інші причини, що не дали змоги отримати відправлення адресат відсутній» (словосполучення «адресат відсутній» підкреслено) (а.с.50-53 адміністративної справи №520/2985/19 та а.с.9-10 цивільної справи).

Зазначені причини повернення відправлення і його рух вбачається також з роздруківки сторінки «Пошук поштових відправлень» офіційного сайту АТ «Укрпошта» за трек-номером 850, наданої представником відповідача, де вказано, що 21.06.2019 року відправлення було у точці видачі (індекс 61019), а 26.06.2019 року - повернуто за зворотною адресою: інші причини (а.с.26).

При цьому з копії відповідної заяви, наданої представником відповідача, вбачається, що ОСОБА_1 02.01.2019 року звернувся до Начальника відділення зв`язку АТ «Укрпошта», Харків, 19 з проханням всю кореспонденцію на його адресу (звичайну, замовну, цінну пріоритетну) видавати йому до запитання (а.с.25). Зазначена обставина не заперечувалась позивачем.

08.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Голови Другого апеляційного адміністративного суду зі скаргою, в якій зазначив, що 04.07.2019 року при ознайомленні з матеріалами справи №520/2985/19 встановив на а.с.51 запечатаний конверт замовної кореспонденції №850 з перекресленою вказівкою на його адресу та зазначенням а/я 3808, послугами якого він не користується з 01.01.2018 року. Також ОСОБА_1 зазначив, що не отримував копію ухвали по даній справі від 11.06.2019 року і просить вжити заходи до винних та повторно направити йому копію вказаної ухвали (а.с.12).

У відповідь на скаргу Голова Другого апеляційного адміністративного суду листом від 15.07.2019 року повідомив скаржника, зокрема, про те, що виправлення адреси на а/с 3808 зроблено не працівниками Другого апеляційного адміністративного суду, також разом з листом скаржнику повторно направлена копія постанови від 11.06.2019 року по справі №520/2985/19 (а.с.13).

Між тим разом з відзивом на позов представником відповідача АТ «Укрпошта» надано суду

копію списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих №3899 ф.103.(а.с.24). В судовому засіданні встановлено, що зазначений документ складено на підставі списку згрупованих рекомендованих з повідомленням відправлень, поданих у Поштове відділення зв`язку (дата 20.06.19, суддя Бартош Н.С.) відправник: Другий апеляційний адміністративний суд м-н Театральний 1 за підписом секретаря суду та штампом Другого апеляційного адміністративного суду, а також з підписом працівника пошти про отримання вказаного списку. При цьому останній містить під порядковим номером 3 запис: куди - а.с 3808, м. Харків, 61019 , кому - ОСОБА_1 , особливі відмітки 520/2985/19, коп.ухв., а також зазначено масу і суму (а.с. 24- зворот).

04.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Голови Другого апеляційного адміністративного суду з повторною скаргою з приводу встановлення ним в матеріалах справи №520/2985/19 наявності на а.с.51 запечатаного конверту замовної кореспонденції №850 з перекресленою вказівкою на його адресу та зазначенням а/я 3808, послугами якого він не користується з 01.01.2018 року, зазначивши вимогу вжити заходи до винних осіб і надавши копії зазначених вище копій згрупованих рекомендованих з повідомленням відправлень (а.с.96).

У відповідь на скаргу Голова Другого апеляційного адміністративного суду листом від 18.037.2020 року повідомив скаржника, зокрема, про те, що відповідно до Договору про надання універсальних послуг поштового зв`язку, укладеного між Другим апеляційним адміністративним судом та Харківською дирекцією «Укрпошта», список ф.103 складається працівниками Другого апеляційного адміністративного сду, а отже не підлягає виправленню працівником оператора поштового зв`язку. Крім того повідомлено, що відповідно до пункту 29 Постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» від 05.03.2009 №270, поштові відправлення, поштові перекази до моменту вручення їх одержувачем є власністю відправників. У зв`язку з технічною помилкою до Списку №3899 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих та Списку згрупованих рекомендованих з повідомленням відправлень від 20.06.2019 була внесена стара адреса. Одночасно зазначено, що на конверті, який був направлений на адресу ОСОБА_1 та зворотному повідомленні про вручення поштового відправлення надруковано вірну адресу, отже працівниками Другого апеляційного адміністративного суду жодних змін до адреси, вказаної на конверті, не вносилось виправлення адреси на а/с 3808 зроблено не працівниками Другого апеляційного адміністративного суду, також разом з листом скаржнику повторно направлена копія постанови від 11.06.2019 року по справі №520/2985/19 (а.с.97-98).

Між тим з матеріалів адміністративної справи №520/2985/19 вбачається, що 08.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду з касаційною скаргою на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 року по справі №520/2985/19 (а.с.54-55 адміністративної справи)

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.09.2019 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення (а.с.72-75 адміністративної справи №520/2985/19).

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В частині 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування.

Разом з тим, статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, перелік яких не є вичерпним.

Зокрема, в частині 2 цієї статті закріплено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За правилами ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності до вимог п.2 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснив, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема:

- коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень ;

- у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди;

- при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

За змістом п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідачем у даній справі є юридична особа АТ «Укрпошта», яка діє на підставі статутних документів, а також діяльність її регулюється Цивільним кодексом України, Законом України «Про поштовий зв`язок», Законом України «Про захист прав споживачів», Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими Постановою КМУ від 05.03.2018 р. №270 (надалі Правила) та іншими нормативними актами, що визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів.

Зокрема, положеннями ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначені поняття виконавця, споживача, послуги. Спеціальним законом «Про поштовий зв`язок» визначені поняття послуг поштового зв`язку, поштового відправлення. В свою чергу Правилами надання послуг поштового зв`язку передбачено певний порядок надання послуг поштового зв`язку, в тому числі розкриті поняття адресата, відправника та одержувача, рекомендованого поштового відправлення.

Зокрема, п.105 зазначених Правил передбачено, що одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис.

Оператор поштового зв`язку також може визначати інший порядок вручення реєстрованих поштових відправлень. Поштові відправлення, в тому числі прості, адресовані «До запитання», видаються тільки адресату на підставі пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус.

Пунктом 110 вказаних Правил в тому числі закріплено, що повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресованих до запитання та на абонементну скриньку, вкладаються відповідно до картотеки «До запитання» та до абонементної скриньки адресата.

Відповідно до п. 117 Правил після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику. (Абзац перший пункту 117 в редакції Постанови КМ № 1107 від 18.12.2018)

Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно.

Єдиною і основною підставою позову а також свідченням неправомірності дій відповідача позивачем зазначено в позові те, що невручення ОСОБА_1 поштового відправлення з копією постанови суду було обумовлено закресленням на конверті його поштової адреси із вказівкою на абонентську скриньку 3808, якою він користувався раніше. Однак під час розгляду справи не встановлено доказів, які свідчили б про те, що зазначене виправлення на конверті зроблено працівником АТ «Укрпошта». Більш того, нормативно-правові акти, які регулюють діяльність АТ «Укрпошти» не передбачають оформлення конверту із зазначенням адреси адресата, ця функція покладена на відправника. Натомість представником відповідача надані достатні докази, що спростовують твердження позивача про неправомірність дій АТ «Укрпошти» з приводу невручення позивачу замовної кореспонденції №850 та повернення її Другому апеляційному адміністративному суду. Так в судовому засіданні встановлено, що не зважаючи на виправлення адреси на номер абонентської скриньки, яка не належить позивачу, що визнано учасниками справи, поштове відправлення №850 прибуло у відділення поштового зв`язку за адресою проживання позивача, однак останній, подавши заяву про вручення йому всієї поштової кореспонденції до запитання, таке відправлення не отримав, у зв`язку з чим відправлення було повернуто відправнику. Доказів того, що позивач звертався до відділення зв`язку в цей час і йому не було видане поштове відправлення, суду не надано.

В чому ж полягало порушення відповідачем Закону України «Про основи запобігання і протидії дискримінації в Україні» позивачем взагалі не визначено.

Отже, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не встановлено передбачених законом підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, а саме: не доведено наявність протиправного діяння з боку відповідача та його вини, а також не встановлено фактів і доказів спричинення моральної шкоди позивачу, в тому числі наявність такої шкоди не може бути обумовлена порушенням права позивача на оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 року по справі №520/2985/19, оскільки позивач таким правом успішно скористався. За таких умов у зв`язку з недоведеністю наявності моральної шкоди суд на вдається до оцінки наведеного позивачем в позові розрахунку розміру такої шкоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання неправомірними дій та відшкодування моральної шкоди з підстав, зазначених в позові, задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку тим, що позивач звільнений від судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», а у задоволенні позову в результаті розгляду справи відмовлено - судовий збір з відповідача на користь держави не стягується.

Керуючись ст.ст. 4, 5,11-13, 76-81, 128, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 4, 16, 23, 626, 901, 1167 ЦК України, Законом України «Про поштовий зв`язок», Законом України «Про захист прав споживачів», Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими Постановою КМУ від 05.03.2018 р. №270, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання неправомірними дій та відшкодування моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Укрпошта», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22.

Повне рішення складено 20.11.2020 року.

Суддя Н.В. Баркова