Справа № 353/298/20
Провадження № 2/353/193/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю: секретаря судового засідання - Кулика А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

28.04.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, який уточнила 29.04.2020 року, до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області,про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.06.1999 року. У шлюбі у них народилася троє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час повнолітня, дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є неповнолітніми. Жодного спору щодо виховання дітей у неї з відповідачем не виникало і не виникає. Причиною розірвання шлюбу є те, в них з відповідачем різні характери та погляди на життя, через що виникають суперечки та непорозуміння. В них не склалося подружнє життя, проживання та збереження їхнього шлюбу втратило будь-який сенс. Відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер. Надалі перебувати у шлюбних відносинах не бажає, примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити на виховання відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30.04.2020 року прийнято до розгляду дану справу та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, з метою заслухання їх усних пояснень. Зобов`язано третю особу без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, надати суду письмовий висновок щодо доцільності/недоцільності після розірвання шлюбу визначення місця проживання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання його батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .Крім цього, даною ухвалою було встановлено: відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву, а позивачу - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, третій особі п`ятнадцятиденний строк - для подання письмових пояснень щодо позову, та десятиденний строк з дня отримання відзиву для подання письмових пояснень щодо відзиву.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила винести рішення, яким шлюб, що був зареєстрований між нею та відповідачем по справі ОСОБА_2 розірвати. Місцем проживання неповнолітніх дітей, виключно з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначити місцем проживання відповідача ОСОБА_2 та просила справу розглядати без її участі (а.с. 23).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, просив винести рішення, яким шлюб, що був зареєстрований між ним та позивачем по справі ОСОБА_1 розірвати. Місцем проживання неповнолітніх дітей, виключно з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначити місцем його проживання, та просив справу розглядати без його участі (а.с. 22).

В судове засідання представник органу опіки та піклування Тлумацької РДА Івано-Франківської області - Палюга Л.В. не з`явилася, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, вважає доцільним місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначити за місцем проживання батька (а.с. 25).

У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про одруження, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.06.1999 року (а.с. 2). У шлюбі у них народилося троє дітей, дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час повнолітня, дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є неповнолітніми, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 3-5). Сімейне життя у сторін не склалося, в них різні характери та погляди на життя, через що виникають суперечки та непорозуміння, відносини між ними тривалий час носять негативний характер. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати.

В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила не відновлювати їй дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, спільно вирішувати питання виховання дитини.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Враховуючи те, що дочці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виповнилося 14 років вона вільно обирає собі місце проживання.

Нормами частин 1, 2 ст. 161 ЦПК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом частин четвертої та п`ятої ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно письмового висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини № 214/01-18/01 від 01.06.2020 року Тлумацької РДА Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, роглянуто питання щодо доцільності/недоцільності визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та відповідність такого висновку інтересам дитини. З метою детального, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи службою у справах дітей Тлумацької РДА проведено бесіду із позивачем ОСОБА_1 та встановлено, що позивач та відповідач дійшли згоди щодо визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із батьком ОСОБА_2 , з яким проведена розмова, в ході якої він повідомив, що не заперечує щодо визначення місця проживання сина із ним. Виходячи з інтересів малолітньої дитини, враховуючи те, що між батьками відсутній спір щодо визначення місця проживання малолітнього сина, орган опіки та піклування Тлумацької РДА, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, вважає доцільним визнати місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 33-34).

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач просила місцем проживання малолітньої дитини визначити місце проживання відповідача, а відповідач повністю визнав позовні вимоги, суд вважає, що місцем проживання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слід визначити місце проживання його батька ОСОБА_2 (відповідач).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позову, а саме 420,40 грн., а решту понесених судових витрат в сумі 420,40 грн. по сплаті судового збору (квитанції № ПН1485278 від 28.04.2020 року, а.с. 9) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 82, 141, 142, 206, 247, 263-265, 268, 273, 274, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованим по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрований 10 червня 1999 року у Вікнянській сільській раді Тлумацькому району Івано-Франківської області, актовий запис № 4 - розірвати.

Місцем проживання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначити місце проживання його батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительці АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , - 420 (Чотириста двадцять) гривень 40 копійок на відшкодування витрат понесених позивачем по сплаті судового збору.

Повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительці АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , сплачений нею по квитанції № ПН1485278 від 28.04.2020 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 420 (Чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк, визначений ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України для апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

ГоловуючийН. І. Лущак