Справа № 344/9299/20
Провадження № 2/344/2826/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Фрванківської області Шамотайло О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника та постанови про стягнення виконавчого збору, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника та постанови про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.10.2020 зазначений позов залишений без руху оскільки позивачем в позовній заяві не чітко викладено зміст позовних вимог, оскільки зміст поданої заяви та виклад змісту позовних вимог є суперечливим та не відповідає обставинам, які позивач наводить в обґрунтування таких вимог підтвердженими доказами. Як вбачається із змісту позовної заяви предметом спору є (крім іншого) постанови, винесені головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції Кузиком Іваном Івановичем, від 02.07.2020 року про стягнення виконавчого збору в сумі 388523,14 грн. у виконавчому провадженні № 51877935. Судом звернуто увагу позиваче на те, що частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Крім того, подана позовна заява не відповідала вимогам ч.4 ст. 177 ЦПК України, оскільки позивачем не долучено документу, що підтверджує сплату судового збору, не надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджують звільнення позивача від сплати судового збору. З наведених підстав запропоновано позивачу протягом п`яти днів, з дня отримання копії ухвали, усунути зазначені недоліки в ухвалі суду.

Станом на 03.11.2020р. ухвала суду від 06.10.2020р. про залишення позовної заяви без руху позивачем належним чином не виконано, однак 27.10.2020р. подано до суду дві уточнені позовні заяви з додатками ( не завіреними належним чином), вимоги позовної заяви аналогічні з первинною позовною заявою та додано документ, який світчить про те, що позивач являється пенсіонером.

Крім того позивачем не сплачено судовий збір, як зазначалось в ухвалі суду від 06.10.2020р. , остання обмежилась тільки подачею копії пенсійного посвідчення та копією першої сторінки незаповненої декларації (шаблон), а у позовній заяві зазначила, що її дохід не перевищує одноразовий прожитковий мінімум, перебуває на грані виживання, вважає, що є необхідність відстрочити сплату судового збору до моменту ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 8 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відтак звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду і вирішуються в кожному конкретному випадку судом.

При цьому, саме особа, яка звертається до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, повинна довести наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють сплату нею судового збору.

В той же час, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суд повинен встановити в сукупності інформацію щодо наявності у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого та/чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 25.07.2005).

За загальним правилом судовий збір, з одного боку, не повинен обмежувати право заявників на доступ до правосуддя та має бути «розумним», а з іншого боку - повинен слугувати і певним обмежувальним заходом, який попереджає подання необгрунтованих та безпідставних позовів і як наслідок надмірного навантаження судів.

Однак позивачем документів, що підтверджують, виходячи із її майнового стану, фінансову неспроможність сплатити судовий збір, та про які наведено вище та і у позовній заяві, суду не подано.

Відповідно до ч. 11ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч.12 ст.187 ЦПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

У відповідності до ч. 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 ЦПК Україниі позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 06.10.2020, ухвала суду про залишення заяви без руху окремому оскарженню чи роз`ясненню не підлягає, обов`язкова до виконання позивачем, тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі ч.13 ст. 187, п. 8 ч. 1 ст.257 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175-177, 187,257, ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника та постанови про стягнення виконавчого збору, залишити без розгляду згідно ч.13 ст. 187, п. 8 ч. 1 ст.257 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції

Суддя Шамотайло О.В.