У Х В А Л А

щодо забезпечення позову

02.11.2020 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Шепель К.А.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини,

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 29 вересня 2020 року звернувся з цим позовом до суду, в якому просив припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дитини та стягнути з неї алміенти на таке утримання на його користь.

До суду 30 вересня 2020 року надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні відповідачу ОСОБА_2 у вигляді щомісячного відрахування сплати на користь аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що з позивача стягуються на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, однак з 12 вересня 2020 року син проживає разом з позивачем та фактично знаходиться на його утриманні. Водночас, з позивача на виконання рішення суду відраховуються кошти на користь відповідача, які, на думку позивача, вона використовує на свої потреби. Також заявник зазначає, що стягнення з нього аліментів на користь відповідача, які вона використовує на власний розсуд, не дає йому можливості на належному рівні забезпечувати утримання та розвиток сина.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оглянувши матеріали позовної заяви, суддя приходить до такого.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною десятою статті 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Так, позивач звернувся до суду із позовом про припинення стягнення з нього аліментів на утримання дитини та просить забезпечити даний позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення суду про стягнення з нього аліментів, при цьому заяву про забезпечення позову позивач обгрунтовує тими ж обставинами, які вказані ним в позовній заяві та підлягають доведенню під час судового розгляду справи.

Таким чином, суддя вважає, що вжиття судом способу забезпечення позову, про який просить позивач, фактично є задоволенням його позовних вимог до вирішення спору по суті, при цьому розгляд справи по суті ще не розпочато, докази судом не досліджувалися.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову. Водночас вжиття заходів забезпечення позову не може підміняти собою вирішення спору по суті.

За змістом статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з пунктом четвертим згаданої постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, позивачем не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у випадку незастосування тих заходів забезпечення позову, яких він просить.

Крім того, зупинення стягнення за виконавчим листом призводить до зупинення виконання судового рішення, яке є обов`язковим до виконання в силу положень статті 18 ЦПК України, що є неприпустимим. Як зазначено в пункті другому постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою ВР України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В даному випадку, враховую також інтереси дитини, яка у разі застосування заходів забезпечення позову, про які просить заявник, може бути позбавлена коштів, присуджених на її утримання за рішенням суду, оскільки відповідно до позовної заяви дитини проживає з батьком з 12 вересня 2020 року, тобто досить нетривалий час.

Враховуючи вищевикладені обставини, вжиття заходів забезпечення позову в даній цивільній справі з підстав, які вказані і обґрунтовані в заяві про забезпечення позову, зважаючи на заявлені позовні вимоги та на відсутність підстав вважати, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову в справі може призвести до утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, та наслідки вжиття такого заходу забезпечення позову є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог до вирішення справи по суті, суд вважає, що правові підстави для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову відсутні.

Керуючись статтями 149 - 153 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання її копії через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Костянтин Шепель