Справа № 188/267/20
Провадження № 2/188/215/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

справа №188/267/20

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК"

Відповідач: ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" подано до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями в розмірі 15905.63 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.10.2009 року ОСОБА_1 отримала, протягом дії укладеного договору, кредит у розмірі 8300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач вважає, що відповідачка ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження (Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, з якими ознайомлено Відповідача, копія наказу банку щодо затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг на момент підписання заяви додається до позовної заяви).

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку ( www.privatbank.ua або інший інтернет/ЗМБ-ресурс, зазначений банком.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача ( www.privatbank.ua) АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

Заявою відповідачки також підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Згідно п. 2.1.1.2.9. Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань і кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеною з Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.2.11. Договор Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 15.12.2019 року має заборгованість - 15905.63 грн., з яких:

10181.07 грн. - заборгованість за тілом кредита,

в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита;

10181,07 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита;

0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;

0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;

1898,88 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625;

2592.08 грн. - нарахована пеня: 0.00 грн. - нараховано комісії: а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

733.60 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач, просить стягнути з відповідачки існуючу заборгованість та судові витрати.

В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, поштовий конверт з судовими документами повернувся.

Відповідно до відповіді на запит щодо місця проживання ОСОБА_1 , дані в картотеці Петропавлівської селищної ради щодо ОСОБА_1 відсутні. Подальший виклик відповідачки у справі здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до положень ч.10 ст.187 ЦПК України.

Відповідно положень ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Суд вважає можливим заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд виносить рішення без участі сторін на підставі тих доказів, які надані позивачем і в межах заявлених вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Матеріалами справи підтверджується, що між позивачем та відповідачкою була підписана заява № б/н від 28.10.2009 року.

Судом встановлено 28.10.2009 року відповідачкою, підписано анкету заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку.

У анкеті-заяві позичальника від 28.10.2009 року домовленості сторін щодо строку дії кредитного договору відсутні, зазначено вид банківської послуги, що відповідає конкретним тарифам як Кредитка Універсальна «55 днів пільгового періоду», з кредитним лімітом в розмірі 1000 грн.

Відповідно до укладеного договору № б/н від 28.10.2009 року ОСОБА_1 отримала, протягом дії договору, кредит у розмірі 8300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадкуАТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 (а.с.129)підтверджується, що кредитний ліміт з 1000 грн. наданий 28.10.2009 року періодично змінювався і станом на 23.08.2011 року складав 8300 грн. а 13.05.2019 року був зменшений до 0.00 грн.

Тобто, враховуючи, що відповідачка здійснювала часткове погашення заборгованості і користувалась кредитними картками, вона приєдналась до договору , прийняла при зміненні умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено тіло кредиту по зобов`язанням відповідачки складає 8300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується наданими позивачем належними доказами, а саме скріпленою печаткою Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 (а.с.129).

Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредита в розмірі 10181.07 грн. підлягають частковому задоволенню, так як цей розмір тіла кредиту вказаний лише у Розрахунку заборгованості за договором №б/н від 28.10.2009 року укладеного з відповідачкою станом на 15.12.2019, який не посвідчений належним чином стороною позивача і суперечать Довідці про зміну умов кредитування, в якій збільшення кредитного ліміту до 10181.07 грн. не зазначено.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги про стягнення заборгованості в частині тіла кредита, підлягають в розмірі 8300.00 грн.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 28.10.2009 року процентна ставка зазначена в розмірі 2,5 % і вона змінювалась відповідно до запроваджених змін, а відповідачка продовжувала користуватись кредитним лімітом , тобто, прийняла ці умови.

Крім того, у цій заяві, належним чином засвідченій і підписаній сторонами, (а.с.21) виписані умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та визначено її розмір.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитом .

позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилається на розрахунки заборгованості за договором №б/н від 28.10.2009 року, укладеного з відповідачкою, а також на витяги з Тарифів і Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору.

При вирішенні питання про задоволенні позовних вимог в частині стягнення вартості кредиту, а саме відсотків, пені та штрафів, суд, вважає належним доказом для розрахунків виписку за договором №б/н від 28.10.2009 року щодо ОСОБА_1 станом на 29.04.2020 року (а.с.121-128) .

Суд бере до уваги що нарахована позивачем неустойка до 01.03.2020 року не суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування», станом на час винесення рішення.

Позовні вимоги були заявлені станом на 15.12.2019 року і на час винесення рішення не змінювались.

Відповідно, до належним чином засвідченої виписки (а.с.121), станом на 26.12.2019 року заборгованість складала 13820.53 грн.

29.01.2020 року здійснено погашення заборгованості на суму 500 грн.

27.02.2020 року здійснено погашення заборгованості на суму 500 грн.

27.03.2020 року здійснено погашення заборгованості на суму 450 грн.

Тобто, загальна заборгованість зменшена на 1450 грн. і складає (13820.53 -1450) і складає 12370.53 грн.

Суд вважає, що стягненню підлягає загальна заборгованість в розмірі 12370.53 грн., з яких тіло кредиту 8300 грн.

При винесенні рішення суд вважає неналежними докази, що не посвідчені відповідним чином представником позивача, а саме:

Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 28.10.2009 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом- ОСОБА_1 станом на 31.05.2015 року (а.с.9-12, 79-86);

Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 28.10.2009 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом- ОСОБА_1 станом на 30.09.2019 року (а.с.13-20, 87-102);

Виписки за період з 01.01.1999 по 31.05.2020 року(а.с.103-119)

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вирішуючи питання про часткове задоволення позовних вимог суд керується практикою Верховного Суду аналіз судової практики у цивільних справах від 27.08.2019 Джерело:https://sud.ua/

У зв`язку з неоднаковими (протилежними) правовими позиціями ВСУ суди по-різному вирішували спори щодо стягнення кредитних коштів, отриманих на підставі підписаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Унаслідок цього одні суди з посиланням на практику ВСУ виходили з того, що такі Умови є складовою кредитного договору, і стягували не лише тіло кредиту, а й проценти за користування позиченими коштами та штрафні санкції. Інші ж суди (також з посиланням на інші правові позиції ВСУ) не вважали зазначені Умови складовою кредитного договору з відповідними правовими наслідками вирішення кредитного спору.

КЦС не погодився тим висновком ВСУ, що Умови кредитування є складовою кредитного договору, і ухвалою від 27 лютого 2019 року передав справу на розгляд ВП ВС, яка постановою від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19) погодилась з мотивами КЦС, відступивши від висновку ВСУ, викладеного у постанові № 6-144 цс 14 від 24 вересня 2014 року.

Судом встановлено, матеріали справи містять підтвердження, що відповідачка розуміла, ознайомилася і погодилася, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів , за час користування кредитним лімітом, умови, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та неустойки (пені, штрафів), зокрема саме у зазначених документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування були їй зрозумілі і прийняті нею.

Таким чином, позовні вимоги банку у частині стягнення заборгованості за відсотками , пенею та комісією необгрунтованими з вищевказаних підстав і підлягають задоволенню на суму, в розмірі .

Надані позивачем в якості доказів банківські документи засвідчені належним чином підтверджують суму заборгованості щодо тіла кредиту -8300 грн.

та загальну заборгованість в розмірі 12370.53 , враховуючи встановлені судом обставини позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідачки заборгованості по процентам за користування кредитними коштами та неустойки (пені, штрафів)в розмірі (12370.53-8300) 4070.53 грн.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в розмірі 2102.00 грн., враховуючи розмір задоволених позовних вимог зазначена сума підлягає стягненню з відповідачки.

В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст., ст..ст.133,141, 207, 459, 509, 526, 530,610,612, 634, 638, 1054 ЦК України, ст.ст. 4,76,89, 141, 258, 264-265, 280-282, 351 , 352, 354 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 заборгованість в розмірі 12370.53 грн., яка складається:

-заборгованість тілом кредиту в розмірі 8300 грн.;

- заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами та неустойки (пені, штрафів) в розмірі 4070.53 грн. на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК".

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2102.00 грн. на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна