ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року

м.Суми

Справа №585/1096/20

Номер провадження 22-ц/816/2168/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2020 року в складі судді Євтюшенкової В.І., ухвалене в м. Ромни,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Алфімова В.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В подальшому уточнив позовні вимоги, у відповіді на відзив просив стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 889 грн 50 коп. або 1/6 частки заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що заочним рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2019 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення повноліття. Вказане заочне рішення суду було ухвалене без присутності позивача, тому останній був позбавлений можливості надати докази про сплату аліментів на утримання дітей від іншого шлюбу. Так, рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 грудня 2012 року з позивача стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17 грудня 2012 року, до досягнення дітьми повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день є всі правові підстави для зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , з урахуванням приписів ч. 3 ст. 184 СК України. На день подачі позову доньці позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося п`ять років. Прожитковий мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року - 1779 грн, з 1 липня - 1859 грн, з 1 грудня - 1921 грн, 50 % прожиткового мінімуму від 1779 грн. становить 889 грн 50 коп. Таким чином встановлений законодавством мінімум на утримання доньки ОСОБА_3 становить 889 грн 50 коп.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ухвалено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист Роменського міськрайонного суду Сумської області, виданий по справі № 585/4354/19 (2/585/1280/19) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, - відкликано, після вступу рішення у законну силу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Вказує на те, що нормами СК України передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Проте, доводи позовної заяви та додані в її обґрунтування докази не підтверджують фактичних обставин, які б давали правові підстави, передбачені ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 . Батьками дитини записані: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_4 (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_6 . Батьками дитини записані: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_4 (а.с. 9).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 грудня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 17 грудня 2012 року, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_3 . Батьками дитини записані: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 (а.с. 11).

Заочним рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2019 року у справі № 585/4354/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-21).

Рішення роздруковано з ЄДРСР без зазначення прізвищ учасників. При цьому відповідач наявність та достовірність зазначеного документу не оспорює.

За вказаним виконавчим листом 17 березня 2020 року відкрито виконавче провадження № 61574755 (а.с. 22).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, зменшуючи розмір аліментів, визначений заочним рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2019 року, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини його заробітку (доходу) до 1/6 частини, суд першої інстанції посилався на те, що позивач має двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, яких також зобов`язаний матеріально утримувати та на утримання яких з нього вже стягуються аліменти та, врахувавши, що обов`язок матеріально утримувати дитину є як у батька, так і у матері, прийшов до висновку про те, що такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дитини.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтями 3, 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено вище, заочним рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2019 року по справі № 585/4354/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-21).

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України.

У силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивач має двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких також зобов`язаний матеріально утримувати та на утримання яких з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дані обставини існували на час ухвалення рішення Роменським міськрайонним судом від 20 грудня 2019 року.

Тому твердження в апеляційній скарзі відповідача про те, що при ухваленні заочного рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, обставини щодо стягнення аліментів на двох інших неповнолітніх дітей існували, а тому, на її думку, відсутні правові підстави, передбачені ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заслуговують на увагу колегії суддів.

Інших підстав для зміни розміру аліментів, зокрема передбачених ст. 192 СК України позовна заява ОСОБА_1 не містить, про що останній підтвердив особисто в суді апеляційної інстанції. Тому місцевий суд не мав обґрунтованих підстав для задоволення позову. Доводи позивача фактично зводяться до незгоди з рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2019 року у справі № 585/4354/19.

Тому рішення місцевого суду в даній справі відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову за необґрунтованістю.

Колегія суддів вважає, що позивач ОСОБА_1 не позбавлений права подати заяву про перегляд заочного рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2019 року з підстав, зазначених у позовній заяві в даній справі.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2020 року в даній справі скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2020 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: Т.А. Левченко

С.С. Ткачук