Справа№ 141/1175/18
Провадження№2/141/113/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року смт. Оратів

Оратівський районний Вінницької області

в складі: головуючого судді Климчука С.В.,

при секретарі судового засідання Солоненко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

До Оратівського районного суду Вінницької області 09.11.2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обгрунтування позову позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них із відповідачем народилась дочка ОСОБА_3 , яка на сьогоднішній день є студенткою магістратури першого року заочної, контрактної форми навчання спеціальність 072 «Фінанси, банківська справа та страхування». Навчання закінчується в грудні 2021 року. Відповідно до рішення суду від 21.12.2016 року з відповідача стягуються кошти на утримання дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1200 грн. щомісячно. Іншої допомоги на утримання дитини відповідач не надає.

Позивачці відомо, що відповідач ОСОБА_2 отримує пенсію за вислугою років в ПФ МВС, працює, отримує дохід від надання в оренду земельних паїв.

На сьогоднішній день матеріальне становище позивачки погіршилось у зв`язку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів першої необхідності, проїзду в транспорті і призначений рішенням суду розмір аліментів є недостатнім для утримання дочки, яка продовжує навчання, тому ОСОБА_1 просить суд змінити спосіб стягнення аліментів із ОСОБА_2 на свою користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми в розмірі 1200 грн. на спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/3 частині усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною 23- річного віку.

Ухвалою суду від 14.09.2020 року провадження у цивільній справі № 141/1119/18 відкрито та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області зобов`язано ОСОБА_1 надати до 12.11.2020 року докази продовження навчання дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, конверт з ухвалою суду від 14.09.2020 року, що надісланий на адресу реєстрації відповідача ( ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ) повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч.2, 4, 6, 7 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

За змістом ст. 275 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 43 ЦПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи отримання відповідачем ухвали суду від 14.09.2020 року, в якій встановлено час на вчинення процесуальних дій, з огляду на наявність доказів завчасного її отримання, та у зв`язку з неподанням відповідачем у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до положень ст.ст. 178, 279 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Літин Літинського району Вінницької області.

Заочним рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 21.12.2016 року у справі № 141/1150/16-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання задоволено. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі 1200 гривень, щомісячно, починаючи з 01.11.2016 року до досягнення нею 23 річного віку. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно довідки № 1679 від 07.11.2018 року, виданої виконавчим комітетом Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області, до складу сім`ї ОСОБА_1 входять: дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з довідки № 228 від 11.10.2018 року, виданої Вінницьким національним аграрним університетом, факультет економіки та підприємництва, ОСОБА_3 дійсно є студентом третього курсу, групи 31-ФБС денної державної форми навчання факультету економіки та підприємництва (ІV рівень акредитації). Навчальний рік триває з 01.09.2018 року по 31.08.2019 року, термін навчання закінчується 2020 року.

Відповідно до довідки № 01.1-57-1707 від 06.11.2020 року, виданої Вінницьким національним аграрним університетом, ОСОБА_3 у 2016 році зарахована на перший курс денної державної форми навчання факультету економіки та підприємництва спеціальності "Фінанси, банківська справа та страхування"Вінницького національного аграрного університету ( наказ від 6 серпня 2016 року № 453д). У 2020 році відрахована у зв`язку з завершенням навчання (наказ від 22 червня 2020 року № 188д).

Як вбачається з довідки № 30 від 05.11.2020 року, виданої Вінницьким національним аграрним університетом, факультет обліку та аудиту, ОСОБА_3 на даний час дійсно є студенткою магістратури першого року заочної, контрактної форми навчання спеціальність 072 "Фінанси, банківська справа та страхування". Термін навчання 15.09.2020 року по грудень 2021 року.

Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 - у подібних спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Таким чином, вимога платника аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у зміні способу стягнення та розміру аліментів.

З огляду на вищезазначені положення законодавства, виходячи з характеру спору, з урахуванням всіх обставин справи, а також того, що відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності, згідно вимог ст. 12 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, приймаючи до уваги, що відповідач є працездатним, отримує пенсію в ПФ МВС , а дочка відповідача продовжує навчання на заочній, контрактній формі навчання, суд, враховуючи майновий стан відповідача, вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги, а саме змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 21 лютого 2016 року з твердої грошової суми 1200 грн. на 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення нею 23-річного віку.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 180, 182, 183, 192 СК України, 12, 13, 81, 89, 141, 263, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2016 року по справі № 141/1150/16-ц.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, щомісячно в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення нею 23 річного віку.

Право на утримання припиняється в разі припинення навчання.

Стягнення за виконавчим листом Оратівського районного суду Вінницької області по справі № 141/1150/16-ц припинити з дня набрання законної сили даним рішенням.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 704 грн 80 коп судового збору.

Копію рішення направити сторонам у справі згідно ч.5 ст.272 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Оратівський районний суд.

Позивач: ОСОБА_1 ( зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя С.В. Климчук