У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2020 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Малахової Онуфер А.М.

з участю секретаря судових засідань Чорного О.С.

позивача ОСОБА_1 , представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Городоцька міська рада Львівської області про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , звернувся в суд з позов до ОСОБА_3 , третя особа Городоцька міська рада Львівської області, просив зобов`язати відповідачку звільнити самовільно зайняту належну йому частину земельної ділянки площею 25 м2, кадастровий номер :29:023:0022, призначену для ведення особистого селянського господарства, що на АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу 7 металевих стовбців розмірами і зокрема: 6 см х4 см х 1, 97 м; 6 см х4 см х 1, 97 м; 6 см х 4 см х 2, 05 м; 6 см х 4 см х 2, 12 м; 6 см х 4 см х 2, 06 м; 4 см х 4 см х 1, 83 м та 4 см х 4 см х 1, 83 м.

Ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської області від 04.06.2018, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.09.2019, в справі призначено судову земельно-технічну експертизу, а 18.11.2020 провадження у справі поновлено.

28.09.2020, ОСОБА_1 через канцелярію суду подав, а в судовому засіданні підтримав заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі. В обгрунтування заяви покликається на те, що спірну земельну ділянку відчужив третій особі, а відтак є неналежним позивачем у справі (а.с. 237).

Представник відповідачки не заперечив щодо закриття провадження у справі в зв`язку з відмовою позивача від позову, разом з цим, просить про стягнення з останнього на користь ОСОБА_3 5000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу понесених внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Відповідач вимогу представника ОСОБА_2 про компенсацію понесених відповідачкою витрат, пов`язаних з розглядом справи, заперечив мотивуючи тим, що відмовляється від позову в зв`язку з тим, що належну йому на праві власності земельну ділянку відчужив у серпні 2020 року.

Заслухавши думку позивача та представника відповідачки, вивчивши заяви, матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Згідно ч. 1 і ч. 3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За положеннями п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

ОСОБА_1 просить закрити провадження в справі в зв`язку з відмовою від заявленого 03.05.2018 позову мотивуючи тим, що спірну земельну ділянку відчужив третій особі, а відтак є неналежним позивачем у справі, окрім цього зазначив, що знає свої права, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи, що право розпоряджатися позовними вимогами, в тому числі подавати заяву про відмову від позову, є диспозитивним правом позивача і не потребує додаткового обґрунтування, що дії ОСОБА_1 не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи та інтереси, суд приймає відмову позивача від позову та відповідно закриває провадження у справі.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Представник відповідачки ОСОБА_2 в суді, покликаючись на положення ст. 142 ЦПК України, просить про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу понесених внаслідок необгрунтованих дій позивача, а саме заявлення необгрунтованого позову, від якого останній відмовився.

За положеннями ч. 3 і ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У п. 38 постанови Пленуму ВС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Таким чином, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Представником відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні не доведено, а судом не встановлено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи №441/701/18 та в чому вони виражені.

Обгрунтування заяви про компенсацію відповідачці здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, грунтується виключно на пред`явлені позивачем необгрунтованого, на думку представника, позову, що саме по собі не може бути розцінено судом як необґрунтовані дії позивача, так як це його право, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень у його реалізації.

Більше того, при подачі 18.07.2018 до суду відзиву на позов, представником відповідачки не подано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які довірителька понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, так і належних документів, що підтверджують повноваження представника, як адвоката в суді.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні вимог представника ОСОБА_2 про стягнення з позивача 5000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 142, 206, п. 4 ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 256 ЦПК України,

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_3 , третя особа Городоцька міська рада Львівської області про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки та закрити провадження у справі.

У задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_2 про стягнення 5000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 23.11.2020.

Суддя: Малахова-Онуфер А.М.