Справа №694/1542/13-ц
провадження № 6/694/64/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Сакун Д.І.

з участю секретаря судового засідання Матвієнко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»" (вул. Кудрявський Узвіз 5-Б, м. Київ, 04053, ) в особі генерального директора Іжаковського Олега Валерійовича (адреса для листування: вул.. Вікентія Хвойки 15/15, м.Київ, 04080, електронна адреса , тел., НОМЕР_1 ), стягувач Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» (поштова адреса (для листування): 01133, м. Київ, вул.Щорса, 36-б, ), боржник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції заявника.

27.10.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в особі генерального директора Іжаковського О.В. звернувся із заявою про заміну сторони вибулого стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №619/1542/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 29.01.2014 року Звенигородський районний суд Черкаської області ухвалив рішення по справі № 694/1542/13-ц про стягнення з боржника ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 1).

30.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та TOB «Вердикт Капітал» було укладено Договір №2298/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило TOB «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а TOB «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 0.

Заявник просить суд, замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд.5-Б) у справі № 694/1542/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 1).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.512 ЦК України, ст.ст.55, 442 ЦПК України заявник просить суд замінити сторону стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Процесуальні дії у справі.

28.10.2020 ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, призначено до розгляду.

В судове засідання представник заявника ТзОВ «Вердикт Капітал» не з`явився, у заяві про заміну сторони у справі вказав проводити розгляд заяви за відсутності представника Товариства.

Сторони по справі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Заяв та клопотань від сторін у справі про відкладення розгляду до суду не надходило.

На підставі ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони у справі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Мотиви, з яких суд дійшоввисновків, і закон, яким суд керувався

Судом встановлено, що 29.01.2014 року Звенигородський районний суд Черкаської області ухвалив рішення по справі № 694/1542/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0.

30.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та TOB «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2298/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило TOB «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а TOB «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 0.

Заявник просить суд, замінити вибулого Стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його Правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд.5-Б) у справі № 694/1542/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Таким чином, без заміни сторони стягувача правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, заміна сторони стягувача її правонаступником може відбуватись на будь-якій стадії процесу. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Керуючись ст. 18, 247, 354, 442 ЦПК України, ст.129 Конституції України, ст.512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в особі генерального директора Іжаковського О.В. про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником - задовольнити.

Замінити вибулого Стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його Правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд.5-Б) у справі № 694/1542/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.І.Сакун