Провадження № 2/638/1711/20
УХВАЛА

про проведення підготовчого судового засідання

05 листопада 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності,-

встановив:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.05.2020 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання за участю сторін.

У судове засіданні учасники справи не з`явились, представник позивача надав заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі, відповідач причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи не надходило, у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог, залучити у якості третьої особи ОСОБА_3 , провести огляд доказів на місті у відповідності до ст.85 ЦПК України, зобов`язати позивача передати ключі від квартири, направити запит до органів МВС, направити справу за підсудністю до Ленінського районного суду м.Запоріжжя за місцем реєстрації відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно з ст. 13 ч.2 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 97 ЦПК України, речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Згідно зі ст. 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Про дату, час і місце огляду доказів за їх місцезнаходженням повідомляються учасники справи. Неявка цих осіб не є перешкодою для проведення огляду. У разі необхідності, в тому числі за клопотанням учасника справи для участі в огляді доказів за їх місцезнаходженням, можуть бути залучені свідки, перекладачі, експерти, спеціалісти, а також здійснено фотографування, звуко- і відеозапис. В ухвалі про огляд доказів за їх місцезнаходженням суд вирішує питання забезпечення чи попередньої оплати витрат осіб, пов`язаних із таким оглядом.

Аналіз наведених положень закону свідчить про те, що судом можуть бути оглянуті за місцем їх знаходження, зокрема, лише такі речові докази, які не можна доставити до суду, і такий огляд може бути проведено в разі вільного доступу до них.

Тобто, спірна частина квартири, не є сама по собі речовим доказам в розумінні ст. ст. 85,97 ЦПК України, крім того, не доведено, що вказані обставини не можуть бути доведені іншими належними і допустимими доказами в підтвердження обставин справи, на які посилається відповідач в спростування доводів позивача, а відтак клопотання про проведення огляду доказів квартири АДРЕСА_1 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно пункту 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Так, предметом спору є визнання права власності на 74/100 частки квартири АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Шевченківського району м.Харкова. Посилання відповідача на заявлені позовні вимоги у сумі 248000 грн, не виключає розгляду справи за правилами виключної підсудності, оскільки ціну позову визначено відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України.

Враховуючи викладене, клопотання відповідача про направлення справи за підсудністю за місцем реєстрації відповідача не підлягає задоволенню.

Щодо прохання відповідача у відзиві на позовну заяву про зобов`язання передати ключі від квартири на направлення запиту суд зазначає, що порядок та форма подання відзиву врегульований статтею 178 ЦПК України, разом з тим клопотання про витребування доказів подається окремим письмовим клопотанням із зазначенням відомостей і в порядку визначеному ст. 84 ЦПК України, порядок подачі заяви про забезпечення позову врегульований главою 10 ЦПК України.

Таким чином, суд позбавлений можливості вирішити вищевказані питання відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Всупереч вищевикладеному, відповідачем не зазначено яким чином рішення у справі може вплинути на права або обов`язки сина позивача ОСОБА_3 , а відтак клопотання про залучення у справі третьої особи задоволенню не підлягає.

На виконання вимог ч.2 ст.197 ЦПК України судом здійснено визначені у вказаній нормі дії, необхідні для забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи по суті шляхом розгляду та вирішення заявлених учасниками клопотань, долучення доказів.

Статтею 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Підстав для відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви судом не встановлено та учасниками процесу таких клопотань не заявлено.

За умовами ч.2 ст.200 ЦПК України суд вважає за можливе закрити підготовче провадження у цій справі та призначити справу до судового розгляду по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. . 12,13,44,76,83, 84,189, 196-200, 280-281 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотань відповідача відмовити.

Закрити підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності та призначити її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 18 січня 2021 року на 09 год. 30 хв. в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 52-В, зал № 7.

Справу розглядати суддею одноособово.

Копії ухвали направити учасникам справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://dg.hr.court.gov.ua.

У відповідності до вимог ст.353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий