Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/412/20
Номер провадження: 2/511/244/20
10 червня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Бобровська І. В.,
секретаря судового засідання Жураковська К.В,,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ надання адміністративних послуг апарату Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
05.03.2020 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщення.
Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 06.07.2016 року вона є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі продажу квартири від 06.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Курако К.Л. На даний час при оформленні документів щодо зареєстрованих осіб позивачці стало відомо, що 28.10.2004 року у належній їй квартирі зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вищевказана особа не відома позивачці, не є її родичем та членом сім`ї. Відповідач ОСОБА_2 жодного разу до квартири не з`являвся, його речі в квартирі відсутні.
У зв`язку з вищевикладеним, позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.03.2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. (а.с.23-24)
08.04.2020 року на адресу суду від міського голови Роздільнянської міської ради Одеської області на адресу суду надійшов відзив №273 від 08.04.2020 року, відповідно до якого позовні вимоги визнають в повному обсязі. Додатково представник третьої особи зазначив про те, що оскільки позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вона має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю. (а.с.31-32)
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.04.2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті, в судове засідання за клопотанням позивачки викликано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.36-37)
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що в 2016 році вона придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідача ОСОБА_2 вона не знає, він ніколи в квартирі не проживав, його речі в квартирі відсутні. На даний час вона бажає розпорядитись квартирою на користь своїх дітей, однак у зв`язку з реєстрацією в квартирі сторонньої людини вказані дії є проблематичними, у зв`язку з чим вона просить суд позовні вимоги задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач за зазначеною адресою не проживає, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток. (а.с.30,44).
Представник третьої особи Роздільнянський міський голова надав на адресу суду клопотання №274 від 08.04.2020 року, відповідно до якого просить суд розглянути справу за відсутності представника третьої особи. (а.с.33)
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивачів вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянкою України, її особа посвідчена паспортом громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданим Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області від 04.08.1995 року, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.15)
Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 06.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №666, встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.4-5)
Таким чином, позивач володіє квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 правомірно, а тому має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю.
Відповідно до погосподарської книги квартири за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що у вказаній квартирі окрім позивачки ОСОБА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Роздільнянським РВ 28.10.2004 року з 28.10.2004 року, тобто зареєстрований у вказаній квартирі з дня отримання паспорту громадянина України. (а.с.12)
Відповідно до акту про не проживання особи за місце реєстрації, складеного першим заступником міського голови від 03.02.3030 року, встановлено, що факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 було перевірено комісією, письмовими поясненнями сусідів було підтверджено факт не проживання відповідача у зазначеній квартирі, особисті речі ОСОБА_2 у квартирі відсутні. (а.с.14)
Факт відсутності відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 , підтвердили свідки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які в судовому засіданні були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, пояснили суду, що їм достовірно відомо, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ніколи не проживав у зазначеній квартирі, будь яких речей ОСОБА_2 в квартирі немає. Також свідки зазначили, що ОСОБА_2 не перебував в квартирі й під час проживання колишніх власників.
Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки їх покази узгоджуються з іншими доказами.
З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 співвласником спірної квартири не являється, в зазначеній квартирі не проживає і не користуються нею.
Позивач заперечує проти реєстрації відповідача за вказаною адресою, так як дані обставини перешкоджають йому в реалізації права володіння та користування належним йому на праві власності майном.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статей 316-317 Цивільного кодексу України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).
Згідно ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Так, відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У першу чергу ця повага повинна виходити від держави й втілюватися у вигляді прийняття законодавчих, виконавчих дій, що захищають право власності від незаконних зазіхань із боку кого б то не було.
Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем реєстрації АДРЕСА_2 не проживає, його речей в квартирі немає, а отже не використовує квартиру для проживання більше одного року без поважних причин, витрат по її утриманню не несе, а тому суд вважає, що право на користування квартирою відповідач втратив, що встановлено судом під час судового розгляду.
Доказів створення відповідачу перешкод для проживання в квартирі з боку позивача суду не надано.
Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, що позивач на теперішній час позбавлений права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в даному випадку вимоги ОСОБА_1 як власника квартири законні та обґрунтовані, оскільки реєстрація відповідача в належній їй квартирі, порушує її право власності, створює перешкоди в користуванні власністю.
Судовий збір сплачений позивачем у повному обсязі.
На підставі ст.ст. 319, 391 ЦК України, та керуючись ст. ст. 4,10,13,18,19,76- 81,95, 247,258-259, 263, 265, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ надання адміністративних послуг апарату Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Відділ надання адміністративних послуг апарату Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету, адреса: Одеська область м. Роздільна, вул. Муніципальна, 17.

Повний текст рішення складено 19.06.2020 року.

Суддя І. В. Бобровська