Справа № 265/3219/20
Провадження № 2/265/1158/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Вакуленко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру заборгованості по сплаті аліментів та розстрочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

18.05.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про зменшення розміру заборгованості по сплаті аліментів та розстрочення сплати аліментів, який в процесі було уточнено( а.с. 45). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 12 червня 2017р. по справі № 265/3597/17 було стягнуто з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходів, починаючи з 22 травня 2017 року і до досягнення їх спільною дитиною трьох років. Відповідно до інформації, що викладена у листі Лівобережного відділу ДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30 березня 2020 року № 17.1-23/10974, за виконавчими провадженням № 55394608 та № 55394562 у позивача наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 114 026, 11 грн. Відповідачем було укладено новий шлюб через 4 місяці після розірвання шлюб, що є підставою для визнання того факту, що одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги. Крім того зазначає, що матеріальний та сімейний стан позивача, як платника аліментів зазнав суттєвих змін, спричинених тяжкою хворобою його матері. Також зазначає, що він регулярно сплачував аліменти у розмірі 1800 гривень, а також надсилав відповідачці грошові перекази та купував іграшки сину та речі першої необхідності. На підставі викладеного просить суд розстрочити на два роки та зменшити суму сплати аліментів до 30 000,00 грн. на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частини від усіх видів заробітку та доходів, сплата яких була призначена рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 12 червня 2017 року по справі № 265/3597/17 та зменшити розмір заборгованості та розстрочити на два роки суму сплати аліментів на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходів, починаючи з 22 травня 2017 року до моменту укладання відповідачем нового шлюбу до суми 34 152, 93 грн.

Відповідачкою ОСОБА_2 надано до суду відзив на позов, в якому зазначає, що позивач тяжкими хворобами не страждає, є працездатним молодим чоловіком, котрий спроможний працювати і заробляти кошти, інших дітей не має. Хвороба його матері не може бути істотною причиною для звільнення від сплати заборгованості і зменшення аліментів, тому що у неї є чоловік і інші діти - донька, вона получає державну пенсію. Також у родині батьків позивача є будинок та дві квартири в м.Феодосії, котрі вони здають відпочиваючим і мають дохід. У позовних вимогах позивача просить відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю підтримав зміст позовних вимог, надав суду пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Також суду пояснив, що заборгованість за аліментами виникла внаслідок захворювання матері з березня 2018 року. Мати лікувалась в інституті раку в м. Київ. Він не міг сплачувати аліменти в повному обсязі, оскільки мав великі витрати, пов`язані з операціями матері. Батько не проживає із матер`ю, шлюб між ними не розірваний. У нього є сестра, яка разом з ним займала гроші на лікування матері. У неї не має змоги повертати борг.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Також суду пояснила, що позивач залишив її з десятимісячною дитиною. Вихованням дитини не займається. Сестра позивача одружена, її чоловік працює у військовій структурі. Вважає, що за законом позивач повинен сплачувати аліменти.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом та підтверджено належними у справі доказами, сторони мають від спільного шлюбу дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконанні Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) знаходиться виконавчий лист № 265/3597/17, виданий 13.07.2017 Орджонікідзевським районним судомм. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (ВП № 55394562); та виконавчий лист № 265/3597/17, виданий 13.07.2017 Орджонікідзевським районним судомм. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходів, починаючи з 22 травня 2017 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років (ВП 55394608) (а.с. 11).

Згідно довідки про розмір аліментів, ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 за період з 21.03.2018 року по 22.08.2019 року в сумі 68998,92 грн. (а.с. 12).

Згідно Довідки про розмір аліментів, ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_2 за період з 21.03.2018 року по 01.03.2020 року в сумі 45027,19 грн. (а.с. 12).

На підтвердження сплати аліментів позивачем надано суду грошовий переказ від 22.04.2017 року (а.с. 7), дублікат чеку від 22.08.2019 року (а.с. 8) та експрес-накладна № 5368 від 30.01.2020 року (а.с. 10).

Згідно Експрес-накладної № 59 0003 1516 5430 від 03.02.2018 року (а.с. 9) ОСОБА_1 надсилав на адресу ОСОБА_2 іграшки на загальну вартість 100 грн.

Як на підставу зменшення розміру заборгованості та розстрочення сплати аліментів позивач посилається на тяжку хворобу його матері ОСОБА_4 , та надає на підтвердження такі докази: виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3973 ОСОБА_4 , 1961 р.н., наданою Національним інститутом раку (а.с. 14), виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 432 ОСОБА_4 , 1961 р.н., наданою ДНУ «центр інноваційних технологій (а.с. 15), консультативний висновок, виданий ОСОБА_4 , 1961 р.н. (а.с. 16), в яких зазначено діагноз захворювання рак прямої кишки та квитанції на придбання ліків за період лютий 2020 рік (а.с. 18-25).

Також позивач ОСОБА_1 зазначає, що він неодноразово перетинав кордон України для відвідування матері у лікарні, на підтвердження чого надає довідку № 184/У-4171, видану Головним центром обробки спеціальної інформації 18.03.2020 року, в якій зазначено що він дійсно в період червень, вересень, листопад 2018 року, лютий, березень 2019 року,березень 2020 року перетинав кордон України( а.с.17).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З аналізу норми ч.2 ст.181 СК України випливає, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї.

Таке тлумачення цієї норми міститься також в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до положень ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №343/860/17, у постанові від 01 серпня 2018 року у справі №344/12158/16-ц та у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 592/2683/17.

Позивачем на підтвердження підстав зменшення заборгованості по сплаті аліментів надано суду вищенаведені докази, а саме: медичні документи на ім`я його матері ОСОБА_4 , та квитанції на придбання ліків за період лютий 2020 року (а.с. 18-25).

Проте суд при вирішенні спору по суті не приймає до уваги ці докази, оскільки зазначені докази не підтверджують, що заборгованість виникла з тяжкою хворою саме позивача ОСОБА_1 та не підтверджують інших істотних обставин, які стали підставою виникнення заборгованості. Так позивач в позовних вимогах просить суд зменшити розмір заборгованості та розстрочити на два роки сплату аліментів, починаючи з 22 травня 2017 року, та зазначає в позові, що його мати з 2018 року хворіє, що є підставою для зменшення заборгованості за аліментами. Позивач надає суду чеки на придбання ліків за період лютий 2020 року. За період з 2017 року по 2019 рік взагалі не надає будь-яких доказів на підтвердження понесення ним витрат на лікування матері. З доданих чеків не можливо встановити, що ліки, які купувалися, необхідні були для лікування його матері, та ці ліки були призначені лікарями.

Також суду не надано будь-яких доказів щодо отримання його матір`ю ОСОБА_4 доходів або відсутність таких та неможливості утримання останньої іншими особами, окрім позивача. У зв`язку з зазначеним у суду відсутні достатні підстави вважати, що на утриманні позивача знаходиться хвора матір.

Як на підставу виникнення заборгованості по сплаті аліментів позивач також зазначає про перебування переважно за межами території України, а саме у Криму, у зв`язку з тяжкою хворобою матері, проте суд при вирішення спору по суті відхиляє ці ствердження позивача та не визнає дані обставини суттєвими, що є підставою для зменшення заборгованості за аліментами, оскільки знаходження позивача за межами України не звільняє його від обов`язку виконання рішень суду та утримання його дитини та дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною 3 років.

Крім того, підставою для зменшення розміру заборгованості по сплаті аліментів позивач посилається на зміну у його сімейному стані, проте позивачем зазначені обставини також жодними належними та допустимими доказами по справі підтверджено не було та взагалі суд не визнає це суттєвою обставиною, що стала причиною виникнення заборгованості по аліментам.

Також суд відхиляє при вирішенні спору по суті твердження позивача щодо звільнення його від заборгованості за аліментами на утримання відповідачки внаслідок укладання шлюбу з іншим чоловіком, оскільки право дружини, з якою проживає дитина, на утримання припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини, що визначено в ст.85 СК України.

На підтвердження сплати аліментів позивачем надано суду грошовий переказ від 22.04.2017 року (а.с. 7), дублікат чеку від 22.08.2019 року (а.с. 8) та експрес-накладна № 5368 від 30.01.2020 року (а.с. 10), проте суд не приймає зазначені докази до уваги з підстав їх неналежності, оскільки в них вказані особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які не зобов`язані утримувати дитину та дружину, з якою проживає дитина.

В змісті довідок про розмір аліментів за 2018-2020рр., який викладено вище, зазначено, що позивач, достовірно знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , 2016 р.н. та дружини ОСОБА_7 , нерегулярно сплачував такі платежі, сума яких не відповідала сумі аліментів, нарахованій державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», яка підлягала стягненню.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували підстави для зменшення розміру заборгованості по сплаті аліментів, та не можуть бути безумовною підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментам в порядку ч. 2 ст. 197 СК України, а придбання будь-яких товарів для дітей не розцінюється судом, як сплата аліментів, оскільки сплата аліментів повинна здійснюватися у визначений законодавством спосіб.

Суд також не знаходить підстав для задоволення позову в частині розстрочення сплати суми заборгованості по аліментам, оскільки це питання, пов`язане з виконанням судових рішень у цивільних справах та вирішується в порядку, передбаченому ст. 435 ЦПК України, яка регулює відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, а не в порядку позовного провадження, що є підставою для відмови у задоволені позову в цій частині.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача, внаслідок чого відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 265, 268 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розстрочення на два роки та зменшення суми сплати аліментів до 30 000 (тридцяти тисяч) грн. 00 коп. на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів, сплата яких була призначена рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 12 червня 2017 року по справі № 265/3597/17 та зменшення розміру заборгованості та розстрочення на два роки суми сплати аліментів на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходів, починаючи з 22 травня 2017 року до моменту укладання відповідачем нового шлюбу до суми 34 152 (тридцять чотири тисячі сто п`ятдесят дві) грн. 93 коп. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 09.11.2020 року.

Суддя О.О. Костромітіна