Справа № 214/5988/20
03 листопада 2020 рокуСаксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Ковтун Н.Г.,
секретаря судового засідання - Фартушної Є.К.,
за участю позивача: ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, при заочному розгляді, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради в особі органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів, -
Представники позивача ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом 27.08.2020 року та в якій просить суд: визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше ніж 50 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи стягнення з 26 серпня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Вимоги позову обґрунтовує тим, що 26.09.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу народилась донька - ОСОБА_4 . З 11.09.2018 року ОСОБА_1 згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У квітня 2019 року відповідач перетнула державний кордон та виїхала до Республіки Казахстан та більше не поверталась. Їх спільна донька проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за згодою матері. Згідно Договору купівлі-продажу від 10.05.2019 року квартира належить зведеному брату позивача - ОСОБА_5 . У зв`язку із тим, що їх спільне життя не склалось з 2017 року вони припинили фактично проживати разом та 04.05.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. З огляду на те, що відповідач знаходиться за кордоном донька постійно проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. У квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проживає позивач з донькою, матір`ю ОСОБА_6 та вітчимом ОСОБА_7 . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 06.08.2020 року для малолітньої доньки ОСОБА_4 , створені задовільні умови проживання , відведено окрему кімнату, об лаштовану необхідними меблями , дитини забезпечена одягом, взуттям, канцелярським приладдям, іграшками, в наявності їжа, продукти харчування. Позивач самостійно дбає про доньку, виховує повністю її забезпечує, лікує, оздоровляє. Відповідач участі у житі доньки не приймає, не утримує її, офіційно не працює, лише інколи дзвонить доньці. Позивач працює з 05.04.2019 року на посаді охоронника в ТОВ «АТБ МАРКЕТ», середньомісячний дохід складає 10 882,08 грн. /Донька навчається в 1-Б класі КЗШ І-ІІІ ступенів №119 та згідно характеристики має хороший фізичний та розумовий розвиток, організована,вміє самостійно працювати з книгою , дотримується режиму дня. Тато та бабуся завжди цікавляться навчанням дитини та відповідально ставляться до її виховання. ОСОБА_4 має діагноз: функціональний розлад шлунку, ацетонемічний синдром, з 27.09.2019 року по 04.10.2019 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні. /увагу та постій супровід під час хвороби може забезпечити лише позивач. У зв`язку із чим відповідач не може забезпечити гармонійний розвиток, не може постійно жити з нею. У зв`язку із відсутністю правої визначеності, позивач змушений звертатися до відповідача яка матері доньки для отримання згоди на тимчасові поїздки дитини разом з батьком за кордоном, враховуючи тривалу відсутністю відповідача отримання згоди може стати проблемою, водночас рішення суду про визначення місця проживання дитини вирішить вказану проблему. Позивач не чинить перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною , а навпаки сприяє цьому. Крім того, з квітня 2019 року відповідач ухиляється ід утримання доньки, у зв`язку із з відповідача мають бути стягнуті аліменти. Інших утриманців вона не має. Оскільки домовленості про визначення місця проживання та сплату аліментів між ними в позасудовому порядку не досягнуто, тому за захистом інтересів малолітньої дитини він вимушений звернутися до суду.
Ухвалою суду від 28.08.2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін (а.с. 29-30).
Ухвалою суду від 11.09.2020 року за клопотання представника позивача було витребувано у Державної прикордонної служби України інформації. Про перетин кордону ОСОБА_2 та від служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради висновок щодо доцільності визначення місця проживання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком (а.с 35-36), ухвали суду залишені без виконання.
Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів судом не вживались.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, на задоволенні позовних вимог наполягав., не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Вказав, що з веренся 2028 року проживає в місті Кривому Розі як переміщена особа, разом з ним проживає спільна з відповідачем донька ОСОБА_4 , 2012 року народження. Відповідач повернулдась до Донецька, а потім в квітні 2019 року переїхала до Казахстану, де створила родину. З донькою відмовідач майже не спілкується, донька важко переживає таку байдужість матері. Відповідач ніколли не висловлювала бажання того, щоб донька проживала разом з нею. Він турбується про доньку, вона забезпечена усім необхідним, вони мешкають в квартирі брата позивача, мають усі матеріальні блага для кофортного сімейного життя. Просить визначити місце проживання донбки разом з ним та стягнути з відповідача аліменті в размірі 1/ 4 частини доходу.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання викликалася, про час та місце розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.
Представник третьої особи Шульц С.Й., надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.
Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, який стосується захисту інтересів малолітніх дітей, з метою дотримання строків розгляду справи суд керуючись ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе справу розглянути за відсутності відповідача в заочному порядку з урахуванням згоди позивача, на підставі наявних доказів і постановити заочне рішення.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 31 липня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10 ) укладено шлюб, зареєстрований Відділ реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №459 (зворот а.с. 10).
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.05.2020 року у справі №214/8650/19, шлюб між ними розірвано (а.с. 8).

В період шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 26.10.2012 року, а.с. 10).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що протягом останнього часу відповідач ОСОБА_2 не виконує належним чином батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, тривалий час її не відвідує. З метою забезпечення якнайкращих інтересів доньки він просить визначити її місце проживання з ним як батьком та стягнути аліменти на утримання доньки.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року та рішенні у справі «Олссон проти Швеції» від 27.02.1992 року зазначив, що «…між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Як визначено ст.ст.141, 153 СК України, яка кореспондує зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст.157 СК України, ч.ч.1,2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що на даний час ОСОБА_1 проживає з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його матір`ю ОСОБА_11 та її чоловіком ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис №295 (а.с. 7) разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідками від 09.11.2018 року №1242-613715 та від 21.05.2019 р. №1242-500128392 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 16, зворот а.с. 16) та Актом від 04.06.2020 року , складеного зі слів сусідів та затвердженого ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» (зворот а.с. 14). Квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 10.05.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінець С.М., зареєстровано в реєстрі №542 (а.с. 13-14).

В розумінні положень ст.160 СК України в контексті суті поняття «місце проживання» відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», місце проживання дитини у віці від 10 до 14 років є місцем проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною і батьками, оскільки в такому віці дитина хоча і вправі висловлювати свою думку з цього приводу, однак її думка не має вирішального значення.

Згідно зі ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може знешкодити розвиткові дитини.

В ході розгляду судом справи встановлено, що ОСОБА_1 офіційно працює у ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на посаді охоронника з 05.04.2019 року, має стабільний дохід та отримає заробітну плату (а.с.17, 18). Хоча у власності житла ОСОБА_1 не має, однак проживає з його матір`ю та ї чоловіком в їх квартирі, яка повністю є облаштованою як для проживання його, так і доньки з усіма створеними для неї умовами.

Як вказував позивач, ОСОБА_2 ніде не працює, джерел доходів не має, будь-яке нерухоме майно у її приватній власності відсутнє, з дитиною не бачиться, вихованням не займається спростування вказаному не надано.

Як вбачається з висновку Акту обстеження житлових умов від 06.08.2020 року на підставі заяви гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , для малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , створені задовільні умови проживання, відведено окрему кімнату, облаштовану необхідними меблями : ліжко, шафа, комод, письмовий стіл, дитина забезпечена одягом, взуттям, білизною, канцелярським приладдям, іграшками, в наявності приготовлена їжа, продукти харчування, фрукти.

Згідно характеристики КЗШ №119 ОСОБА_4 навчається у школі з 2019 року, тато та бабуся завжди цікавляться навчанням дитини та відповідально ставляться до її виховання відповідально (зворот а.с. 9, а.с. 9).

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

У справі, яка розглядається, судом не встановлено виняткових обставин у розумінні положень ст.161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дітей разом з батьком ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визначення місця проживання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з визначення місця проживання дітей саме з батьком ОСОБА_1 , який в силу ст.181 СК України має право на отримання на свою користь аліментів на утримання доньки шляхом їх стягнення з ОСОБА_2 , яка проживає окремо.

Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За даних обставин, враховуючи встановлені судом та доведені належними доказами обставини, що в розумінні ч.1 ст.182 СК України мають значення при визначенні розміру аліментів, а також заявлений позивачем ОСОБА_1 розмір аліментів на утримання дітей, суд приходить до переконання про необхідність стягненням з відповідача ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2020 року та до досягнення донькою повноліття.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору з немайнову вимогу та на користь держави 840,80 грн. за вимогу про стягнення аліментів.

В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 90, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354, 355, п.п.9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради в особі органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за його місцем проживання.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2020 року та до досягнення донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом 30 днів з дня його ухвалення.

Повне судове рішення складено 09.11.2020 року.

Суддя Н.Г. Ковтун