Шевченківський районний суд
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2020 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань - Сергієнко В.С.

номер справи: 637/142/13-ц, 2-во/637/2/20

розглянувши у судовому засіданні в смт.Шевченкове Харківської області заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виправлення описки у рішенні суду від 12 березня 2013 року по справі № 637/142/13-ц, (2/637/132/13) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви.

13 лютого 2013 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом про визнання права власності на майно ,в порядку спадкування за законом.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 12 березня 2013 року, позовні вимоги позивачів задоволені.

23 листопада 2020 року заявники, звернулися до суду з заявою про виправлення описки у другому та п`ятому абзацах резолютивної частини рішенні суду від 12 березня 2013 року , винесеного в порядку ст. 209 Цивільного процесуального кодексу України , який діяв на час виникнення правовідносин , та в повному тесті рішення .

В заяві зазначають , що в другому та п`ятому абзацах резолютивної частини рішенні суду, вказано кадастровий номер земельної ділянки -01-001-0027-0028 та площа земельної ділянки вказана 5.4592 га тоді як правильно має бути зазначено: земельна ділянка площею 10.9184 га, яка складається із земельних ділянок площею 3.2264 га за кадастровим номером :01:001:0027 та площею 7.6920 з кадастровим номером :01:001:0028. Враховуючи ,що вказана помилка позбавляє їх права зареєструвати свої право на спадщину ,просять внести уточнення в рішення суду.

В судове засідання учасники судового процесу не з`явились.

Враховуючи неявку сторін, відповідно до положень ст. ч. 2 статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Мотивувальна частина та застосовані правові норми.

У відповідності ч.1 до ст. 269 Цивільно-процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до ч. 2 ст. 269 Цивільно-процесуального кодексу України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Вивчивши матеріали справи суд, дійшов до висновку що заява є обгрунутованою та підлягає задоволенню.

Згідно відомостей що містить Державний акт виданий на ім`я ОСОБА_4 ,остання мала у власності земельну ділянку розміром 10.9184 га , яка складається з земельних ділянок площею 3.2264 га з кадастровим номером :01:001:0027 та площею 7.6920 га з кадастровим номером :01:001:0028, розташована на території

Великохуторській сільської ради Шевченківського району Харківської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла , спадщину після її смерті успадкував ОСОБА_5 , що посвідчено нотаріусом Шевченківського районного нотаріального округу Томчуком С.М.

При видачі відповідного свідоцтва, останнім зазначений кадастровий номер :01:001:0027-0028 та зазначена загальна площа 10.9184 га.

Рішенням суду від 12 березня 2013 року за спадкоємцями ОСОБА_5 : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 визнано право власності по Ѕ частині, вказаної земельної ділянки та зазначена площа 5.4592 га кожній особі. Зазначена земельні ділянка складається з двох земельних ділянок : площею 3.2264 га з кадастровим номером :01:001:0027 та площею 7.6920 га з кадастровим номером :01:001:0028.

Рішенням державного реєстратора № 13848503 від 18 червня 2014 року , заявникам відмовлено у реєстрації їх права власності на вказану земельну ділянку, враховуючи суперечності між відомостями про площу земельної ділянки об`єкта нерухомості та рішенням суду .

Враховую викладене а також ,те що в іншій спосіб усунути протиріччя можливості немає , суд вважає за необхідним внести уточнення у рішення суду від 12 березня 2012 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 269 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.

Вважати правильним другий та п`ятий абзаци резолютивної частини судового рішення від 12 березня 2013 року винесений в порядку ст. 209 Цивільного процесуального кодексу України , який діяв на час розгляду справи та у повному тексті рішення за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, такого змісту:визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 10.9184 га, яка складається з земельних ділянок площею 3.2264 га з кадастровим номером :01:001:0027 та площею 7.6920 га з кадастровим номером :01:001:0028 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області, після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 10.9184 га, яка складається з земельних ділянок площею 3.2264 га з кадастровим номером :01:001:0027 та площею 7.6920 га з кадастровим номером :01:001:0028 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області, після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В інших частинах рішення залишити без змін.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу України.

СУДДЯ