ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
10 листопада 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Момот Л.С.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.
В підготовчих судових засіданнях позивач надавав пояснення, аналогічні вищевикладеним. В подальшому в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вимоги позову підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач не з`явилася, повідомлялася вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило.
У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При розгляді справи, судом встановлено, що постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
З даної постанови вбачається, що до Фастівського міськрайонного суду Київської області з Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області надійшов адміністративний протокол Серія ДПР18 № 509389 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, згідно до якого, 06.02.2020 о 12:55 год. в м. Фастів площа Соборна біля будинку № 1 водій рухаючись зоні дії знаку 3.21 «В`їзд заборонено» здійснив наїзд на пішохода, в наслідок наїзду нікому тілесних ушкоджень завдано не було, транспортний засіб НОМЕР_1 було завдано та отримано пошкодження. Допитані в судовому засіданні свідки надавали пояснення, що бачили, як ОСОБА_2 била кулаками по капоті автомобіля.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача гуртуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, з урахуванням встановлених судом обставин, а тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача витрат на проведення експертного дослідження, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Позивачем на підтвердження судових витрат по сплаті за експертизу надані копія акта виконаних робіт та копія квитанції до прибуткового касового ордеру, який не містить підпису касира та будь-якої печатки, що унеможливлює її ідентифікацію як належний оригінал доказу, що є порушенням ч. 4 ст. 177 та ст. 83 ЦПК України.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 26 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.
Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову в частині стягнення витрат на проведення експертизи слід відмовити.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 137, 141, 265, 268, 280-284 ЦПК України, на підставі ст. 11,15,16,1166, ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер: НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце перебування: АДРЕСА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце перебування: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонним суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Г.В.Соловей