Провадження № 2/161/4120/20
У Х В А Л А

02 листопада 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Бакай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньторгхліб» про забезпечення позову у справі за позовом Товариств з обмеженою відповідальністю «Волиньторгхліб» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

в с т а н о в и в :

ТзОВ «Волиньторгхліб» звернулося до суду з заявою про забезпечення позову у справі за позовом Товариств з обмеженою відповідальністю «Волиньторгхліб» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

В заяві зазначає, що предметом даного позову є стягнення безпідставно отриманих коштів. На адресу відповідача 07.10.2020 року було скеровано вимогу про повернення суми боргу, проте, відповідач на момент звернення до суду з позовом не повернув грошові кошти. Оскільки з 2015 року відповідачем не було сплачено борг, то вважає, що слід забезпечити даний позов, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. У володінні ОСОБА_1 знаходиться частка корпоративних прав СГП ТзОВ «ДЕМЕТРА» в розмірі 50% на суму 7 500 грн., вважає, що заборона відповідачем вчиняти дії щодо відчуження частки корпоративних прав є допустим і оправданим способом забезпечити виконання рішення суду в даній справі, а тому просить заяву задовольнити, заборонити ОСОБА_1 вчиняти дії щодо відчуження належної йому частки корпоративних прав в СГП ТзОВ «Деметра» в розмірі 50% на суму 7 500 грн. до вирішення справи по суті.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, 3 ст. 167 ГК України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається в статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

Натомість спір у даній справі виник між сторонами стосовно стягнення безпідставно отриманих коштів.

Тобто відносини, які виникли між позивачем та відповідачем, за своєю правовою природою не є корпоративними відносинами щодо володіння, користування та розпорядження корпоративними правами СГП ТзОВ «ДЕМЕТРА», не стосуються прав та обов`язків відповідача стосовно його участі у діяльності та управлінні СГП ТзОВ «ДЕМЕТРА».

Враховуючи вищезазначене, матеріально правові вимоги позивача, ознаки предмета позову, зміст позовної заяви, оскільки позивачем не доведено наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення, які він просить застосувати, може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання судового рішення, не є спів розмірним до заявлених позовних вимог, та в подальшому може тягнути за собою втручання в господарську діяльність зазначеного вище суб`єкта господарювання, тому суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.150-153 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньторгхліб» про забезпечення позову у справі за позовом Товариств з обмеженою відповідальністю «Волиньторгхліб» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська