ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3287/20
провадження № 8/753/28/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2020 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Ляшенко Ю.Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу, постановленого Дарницьким районним судом м. Києва від 24 лютого 2020 року про видачу судового наказу про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за нововиявленими обставинами, суд -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу, постановленого Дарницьким районним судом м. Києва від 24 лютого 2020 року про видачу судового наказу про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за нововиявленими обставинами. Посилаючись на те, що при постановленні судового наказу суду не були відомі факти, за наявності яких такий суд прийняв інше рішення, зважаючи на положення п.1 ч.1 ст. 423 ЦПК України, а саме те, що він приймав та приймає участь в утриманні дітей, окрім того в судовому наказі не зазначена максимальна межа стягнення з нього аліментів - не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, якимзокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_5 , діюча на підставі ордера адвоката від 01 серпня 2020 року, заяву підтримала та просила її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 , діюча на підставі ордера адвоката від 24 листопада 2020 року, заяву не визнали та просили відмовити у її задоволенні, вважаючи, що підстави, на які заявник посилається, не є нововиявленими.

Вислухавши пояснення заявника, стягувача, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали заяви у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, п.1, 2 ч.2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Так, судом встановлено, що судовим наказом, постановленим Дарницьким районним судом м. Києва від 24 лютого 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від його заробітку/доходу щомісячно й до досягнення повноліття сином ОСОБА_3 , а потім - у розмірі 1/4 частини від його заробітку/доходу до повноліття сина ОСОБА_4 , починаючи із дня пред`явлення заяви до суду - 19 лютого 2020 року (а.с.19).

Заявник вважає, що ним набуто доказів, які спростовують обґрунтування прийнятого судом рішенням, та які не були предметом дослідження в ході розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (ч.1 ст. 423 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Заява, відповідно до ч.1 ст. 429 ЦПК України, про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (ч.2 ст. 429 ЦПК України).

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд:

1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду;

2) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду;

3) приймає постанову - якщо переглядалася постанова.

Суд вважає, що, зважаючи на постановлений судовий наказ, підлагає відмові у задоволенні заява боржника (платника аліментів) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишенню відповідного судового рішення в силі, зважаючи на те, що підстави, які зазначені заявником, не є нововиявленими в межах п.1 ч.1 ст. 423 ЦПК України, а тому суд приходить до висновку про те, що при наявності зазначених заявником обставин, суд не прийняв би іншого рішення.

Суд, надавши правову оцінку обґрунтуванню заявлених вимог, вважає їх безпідставними, й при наявності яких, на наслідки прийнятого рішення останні не вплинули б.

Щодо доводів заявника про те, що в судовому наказі не зазначена максимальна межа стягнення аліментів - не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину, остання не може бути підставою для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, оскільки відсутність написання положення норми закону не змінює наслідків виконання рішення суду.

Так, положенням ст. 183 СК України встановлені правила визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.5 ст. 183 СК України).

Відтак, для перегляду рішення за нововиявленими обставинами необхідно, щоб вони були суттєвими для розгляду справи, тобто такими, якщо б вони були відомими під час розгляду справи, то рішення було б іншим.

Оскільки в заяві не наведені встановлені законом обставини (ст. 423 ЦПК України), на підставі яких може бути переглянуто у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення суду (судовий наказ), то в задоволенні заяви необхідно відмовити та залишити вказане судове рішення в силі.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч.4 ст. 429 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, керуючись п.1 ч.1 ст. 423, ст. 429, ст. 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу, постановленого Дарницьким районним судом м. Києва від 24 лютого 2020 року про видачу судового наказу про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за нововиявленими обставинами, - відмовити та залишити таке судове рішення в силі.

Ухвала відповідно до ст. 353 ЦПК України підлягає оскарженню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: