Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/6502/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2020 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В., розглянувши заяву, про забезпечення позову, у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
В С Т А Н О В И В:
05.11.2020 року представник позивача адвокат П`ятецький Сергій Володимирович звернувся до суду із заявою в якій просить з метою забезпечення позову ОСОБА_1 , заборонити приватному виконавцю виконавчого округу міста Київ Дорошкевич Вірі Леонідівні та будь-якому іншому приватному чи державному виконавцю проводити стягнення на підставі виконавчого напису № 3401 від 13.03.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Дорошкевич Віру Леонідівну зупинити виконавче провадження № 61638104 щодо виконавчого напису № 3401, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. 13.03.2020 року. Заяву обґрунтовує тим, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області знаходиться справа № 357//6502/20 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3401, вчинений 13.03.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., про стягнення заборгованості за кредитним договором 425828-А від 22.11.2018 року у розмірі 11 852,58 грн., на користь ТОВ «Фінфорс». Постановою від 25.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Дорошкевич В. Л. відкрито ВП № 61638104 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 13.03.2020 № 3401 про стягнення з боржника заборгованості у розмірі 11 852,58 грн. на користь ТОВ «Фінфорст», а також стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1185,26 грн. 05.11.2020 року позивачу стало відомо, що за місцем проходження служби, на адресу військової частини, від приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Дорошкевич В.Л. направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 21.10.2020 року у виконавчому провадженні № 61638104, відповідно до якої з позивача постановлено відрахування доходів із заробітної плати у розмірі 20 %. У зв`язку з цим фінансовою частиною, за місцем проходження служби позивача, попереджено про прийняття до виконання вказаної постанови. Отже, існують обгрунтовані підстави вважати, що відрахування доходів із заробітної плати позивача у розмірі 20 %, яке розпочнеться найближчим часом, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд виходить з наступного.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України, підстави для її повернення заявнику відсутні.

Згідно із п.3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч. 3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Так, заявник просить заборонити приватному виконавцю виконавчого округу міста Київ Дорошкевич Вірі Леонідівні та будь-якому іншому приватному чи державному виконавцю проводити стягнення на підставі виконавчого напису № 3401 від 13.03.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Дорошкевич В.Л. зупинити виконавче провадження № 61638104 щодо виконавчого напису № 3401, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. 13.03.2020 року, в порядку п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, відповідно до якої позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Однак, до заяви не додано жодних доказів в обґрунтування вимог щодо заборони проводити стягнення за виконавчим написом № 3401 від 13.03.2020 року іншими приватними чи державними виконавцями, тому підстави для задоволення даної частини вимог відсутні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Зі змісту вимог та вказаної норми наявні підстави для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 13.03.2020 року за № 3401, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., яке включає заборону приватному виконавцю виконавчого округу міста Київ Дорошкевич Вірі Леонідівні проводити стягнення на підставі вказаного виконавчого напису та зупинення виконавчого провадження № 61638104.

Враховуючи наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення частково, оскільки невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 13.03.2020 року за № 3401, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала складена 06.11.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко