Провадження № 2-о/344/204/20
У Х В А Л А

03 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., ознайомившись з матеріалами заяви адвоката Остапенка Андрія Ігоровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Прокуратура Автономної Республіки Крим та міста Севастополя про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Остапенко Андрій Ігорович звернувся в інтересах ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 (дата народження та РНОКПП не відомі), на майно якого постановою ст.слідчого Прокуратури м. Сімферополя Пуховського С.В. від 22.07.2005 року було накладено арешт (тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстр, номер обтяження 2245396), є різними фізичними особами і заборони відчуження та арешти на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності громадянину України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не накладалися.

Ознайомившись з поданою заявою, приходжу до висновку, що у відкритті провадження слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільним процесуальним кодексом визначається юрисдикція та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлюється порядок здійснення цивільного судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, як визначено частиною 1 ст. 19 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень п. 5, ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З частини 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку, якщо такий спір є спором цивільним.

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

Тобто чинним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника, який не є учасником кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного вбачається, що вимога заявника ОСОБА_3 , яка стосується повернення тимчасово вилученого майна, має вирішуватись за правилами встановленими КПК України.

У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства як справа в порядку окремого провадження, тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 186, 260, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою адвоката Остапенка Андрія Ігоровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Прокуратура Автономної Республіки Крим та міста Севастополя про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відмова у відкритті провадженні у справі унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Антоняк Т.М.