УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Гаврилової О.В.,

за участю секретаря Передрій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда, стягувач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.Києва звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда, стягувач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Згідно заявлених вимог, скаржник просив суд:

-визнати неправомірними дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда щодо відкриття виконавчого провадження №63431247 від 27 жовтня 2020 року та накладення арешту на все майно ОСОБА_1 ;

-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда про відкриття виконавчого провадження №63431247 від 27 жовтня 2020 року;

-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда про арешт майна боржника №63431247 від 27 жовтня 2020 року;

-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №63431247 від 27 жовтня 2020 року;

-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда про стягнення з боржника основної винагороди №63431247

від 27 жовтня 2020 року;

-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда про арешт коштів боржника №63431247 від 27 жовтня 2020 року.

Вимоги скарги мотивовано тим, що 20 травня 2014 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків у складі третейського судді Ярошовця В.М. у справі

№ 744/14 ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по кредиту у сумі 332965,11 грн. 16 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва по справі № 755/25532/14-ц винесено ухвалу про видачу виконавчого листа у вказаній справі та передачі його стягувачу. 14 серпня 2015 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Обухівського МРУЮ Голубець Н.М. було відкрито виконавче провадження на підставі даного виконавчого листа та накладено арешт на все майно скаржника, 26 грудня 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п. 7, ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник зазначає, що в зв`язку із поверненням виконавчого листа стягувачу, річний термін пред`явлення виконавчого листа до виконання розпочався з 26 грудня 2016 року, і відповідно тривав до 26 грудня 2017 року. В червні 2018 року приватним виконавцем Чижиком А.П. стягувачу відмовлено у повторному відкритті виконавчого провадження, в зв`язку з тим, що виконавчий лист №755/25532/14-ц від 03 листопада 2014 року був поданий з пропуском визначеного для виконавчого листа строку. На думку скаржника, стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання і не використав свої законні права на стягнення коштів, оскільки виконавчий документ не було пред`явлено до виконання протягом року з дати його повернення стягувачу. 27 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурко А.М. з порушенням вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63431247 від 27 жовтня 2020 року з накладенням арешту на все майно боржника за виконавчим листом. Вищевказану постанову скаржник вважає незаконною, оскільки виконавчий лист до виконання був пред`явлений з пропуском річного строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання, що мало б стати підставою для відмови приватним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року відмовлено у відкритті провадження за даною скаргою в частині вимог про скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда від 27 жовтня 2020 року (ВП №63431247) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року в іншій частині вимог скаргу прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року у задоволенні клопотання скаржника ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення суду відмовлено.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги в повному обсязі, просив її задовольнити та дав пояснення аналогічні доводам викладеним у скарзі. Зазначив, що вимоги скарги щодо скасування постанов про арешт майна та коштів боржника є похідними від вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, з підстав неправомірності відкриття виконавчого провадження. Додатково пояснив, що первинно державний виконавець не розпочинав виконавчі дії за новим Законом України «Про виконавче провадження», тому повернення відбулось за старим законом - 26 грудня 2016 року, отже стягувачем було пропущено річний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко А.М. в судове засідання не з`явився, 19 листопада 2020 року на адресу суду надійшов відзив на скаргу (а.с.87-89), в якому приватний виконавець просив відмовити в задоволені скарги та зазначив, що на виконанні перебуває виконавче провадження №63431247 з примусового виконання виконавчого листа №755/25532/14-ц, виданого 03 листопада 2014 року Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 332 965,11 грн, суму витрат, пов`язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 3 729,65 грн та 243,60 грн судового збору. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 16 березня 2020 року у справі №755/25532/14-ц замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк». 27 жовтня 2020 року на адресу приватного виконавця надійшла заява представника АТ «Альфа-Банк» про примусове виконання рішення. Згідно з відміткою на виконавчому документі, яка вчинена 29 травня

2018 року приватним виконавцем Чижиком А.П. повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання згідно з п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначає, що згідно з інформацією, що вказана у виконавчому документі, рішення у справі набрало законної сили 16 жовтня 2014 року, строк пред`явлення виконавчого документа встановлено до 16 жовтня 2015 року (тобто 1 рік відповідно до норми закону, яка діяла на момент прийняття рішення), виконавчий лист видано 03 жовтня 2014 року. Строк пред`явлення до виконавчого листа №755/25532/14-ц після його повернення без виконання 26 грудня

2016 року заступником начальника Обухівського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Голубець Н.М. поновлено з моменту його повернення на три роки - до 26 грудня 2019 року. 29 травня 2018 року стягувач в межах поновлених строків на пред`явлення виконавчого документа до виконання пред`явив виконавчий документ до виконання приватному виконавцю

ОСОБА_2 . Таким чином, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перервано та поновлено з моменту пред`явлення на три роки - до 29 травня 2021 року.

В судовому засіданні представник стягувача АТ «Альфа-Банк» - адвокат

Липовський Д.В. заперечував проти задоволення заявлених вимог, з підстав викладених в письмових поясненнях (а.с.77-78), в яких зазначив, що на момент набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №755/2532/14-ц не сплинув оскільки перебував на примусовому виконанні в Обухівському МР ВДВС ГТУЮ у Київській області та відповідно виконавчий документ після повернення його стягувачу міг бути пред`явлений до виконання до 26 грудня 2019 року. АТ «Укрсоцбанк» у травні 2018 року було пред`явлено виконавчий документ до виконання шляхом подання відповідної заяви про примусове виконання рішення приватному виконавцю виконавчого органу м.Київ Чижику Андрію Павловичу. Зазначене свідчить про переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Таким чином, повідомлення від 29 травня 2018 року про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом частин 1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності приватного виконавця.

Вислухавши пояснення скаржника та представника стягувача, вивчивши доводи скарги та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено що, 03 листопада 2014 року Дніпровським районним судом м.Києва видано виконавчий лист №755/25532/14-ц за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду (а.с. 13-14, 92).

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на час видачі виконавчого документа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

14 серпня 2015 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Обухівського МРУЮ Голубець Н.В. за виконавчим листом №755/25532/14-ц було відкрито виконавче провадження №48431219 (а.с.19).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції, що діяла на час пред`явлення виконавчого листа до виконання) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються зокрема пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження»

від 02 червня 2016 № 1404-VIII, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року втратив чинність.

26 грудня 2016 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Обухівського МРУЮ Голубець Н.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п. 7 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з тим, що майно боржника не розшукано протягом року (а.с.95).

Згідно ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час вчинення виконавчої дії) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня

2016 року встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

29 травня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Чижиком А.П. повернуто виконавчий лист №755/25532/14-ц виданий Дніпровським районним судом м.Києва від 02 листопада 2014 року стягувачу без прийняття до виконання (а.с. 79-80, 96).

Пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Аналіз пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить про те, що цей закон застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний по суті висновок викладений і в постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі №905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі №5016/149/2011(17/6) та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня

2018 року у справі №553/1951/14-ц (провадження №61-20552св18) та від 29 січня 2020 року у справі №344/19847/18 (провадження №61-6732св19).

Таким чином, після повернення виконавчого документа заступником начальника відділу державної виконавчої служби Обухівського МРУЮ Голубець Н.В. строк пред`явлення до виконання виконавчого листа не сплинув та виконавчий документ №755/25532/14-ц міг бути пред`явлений до виконання до 26 грудня 2019 року (оскільки строк його пред`явлення до виконання не сплинув на час набрання чинності законом №1404-VIII від 02 червня 2016 року), а після повернення приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Чижиком А.П. без прийняття до виконання - до 29 травня 2021 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року замінено стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» його правонаступником АТ «Альфа-Банк» по виконавчому листу № 755/25532/14-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 03 листопада 2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту в сумі 332 965, 11 грн., а також витрати пов`язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 3 729, 65 грн. та 243, 60 грн. судового збору(а.с.93-94).

27 жовтня 2020 року представник АТ «Альфа-Банк» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М. із заявою про примусове виконання рішення, в якій просив відкрити виконавче провадження (а.с.90-91).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року).

Згідно з ч.1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

27 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурком А.М. відкрито виконавче провадження №63431247 на підставі виконавчого листа №755/25532/14-ц, виданого Дніпровським районним судом м.Києва від 03 листопада 2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 332 965,11 грн., суми витрат, пов`язаних з розглядом справи в третейському суді в сумі

3 729,65 грн. та 243,60 грн. судового збору (а.с. 7, 97)

Крім того, 27 жовтня 2020 року в межах виконавчого провадження №63431247 винесено постанови про арешт майна боржника (а.с.8, 98), про арешт коштів боржника (а.с.11-12, 99).

Проаналізувавши зміст спірної постанови про відкриття виконавчого провадження №63431247, судом встановлено, що вона винесена з дотриманням вимог ст. 26, п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Іванов проти України» (остаточне від 15.01.2010) визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу, внаслідок тривалого невиконання рішення суду. При цьому в рішенні Суду зазначено: «…51. право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін… Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок …».

Оскільки посилання скаржника на пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є безпідставними та такими що суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а вимоги скарги щодо оскарження дій приватного виконавця та постанов, винесених в даному виконавчому провадженні після його відкриття (про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника) є похідними від вимог щодо постанови про відкриття виконавчого провадження і заявлені з тих самих підстав, суд не вбачає неправомірних дій приватного виконавця та порушення прав скаржника, а отже, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда, стягувач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 260, 354, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволені скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда, стягувач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцять днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали суду складено 24 листопада 2020 року.

Суддя: