Справа № 591/5269/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді - Степаненко О.А.., за участю секретаря судового засідання Токаревій В.М., розглянувши у судовому засіданні подання заступника начальника Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_1 про виділення частки у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) звернувся до суду з поданням, яке мотивує тим, що на виконанні у Сумському РВ ДВС Пн-Сх МРУ МЮ (м.Суми) перебуває виконавче провадження №38652561 з примусового виконання виконавчого листа №2/591/1401/13 від 19.06.2013 р., виданого Зарічним районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з 04.04.2013 року, до досягнення дитиною повноліття. На даний час рішення суду не виконано. Тому для подальшого звернення стягнення на майно боржника державний виконавець просить визначити за боржником ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Державний виконавець в судове засідання не з`явився направив до суду заяву в якій просив розглядати подання в його відсутність.

Стягувач та боржник в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання державного виконавця, щодо виділення частки у спільній сумісній власності підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на виконанні у Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/591/1401/13 від 19.06.2013 р., виданого Зарічним районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з 04.04.2013 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6).

Згідно вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження ВП 38652561 (а.с.7-8).

Однак боржник ОСОБА_2 не виконував належним чином рішення суду та і останнього утворилась заборгованість зі сплати аліментів, штрафу та відсотків що загалом становить - 5241,74 грн.

Під час здійснення примусового виконання рішення суду було встановлено, що боржнику на праві спільної сумісної власності належить квартира в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 19.09.2001 року (а.с.9-10).

Відповідно до свідоцтва про право спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_2 належить: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , у зв`язку з чим державний виконавець просить визначити частку майна боржника, а саме 1/6 частину (а.с.11-13).

Державним виконавцем виконані дії щодо виявлення іншого майна боржника виконані належним чином згідно постанови про опис та арешт майна коштів боржника по ВП 38652561 (ас.7-8).

Крім того згідно ч.1 ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Вказана норма процесуального права встановлює порядок, в якому має бути здійснене звернення до суду, для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а також порядок розгляду даного питання.

Частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Відповідно до змісту ст. 370 ЦК України частки кожного із співвласників у спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Положеннями ст. 371 ЦК України визначено, що кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

При цьому безпосередньо порядок визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, встановлено ст. 443 ЦПК України, згідно якої питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз положень ст.ст. 366, 371-372 ЦК України, ст. 443 ЦПК України дає можливість встановити, що суд не просто визначає частку майна боржника у спільному майні, а саме виділяє частину майна в натурі з метою подальшого звернення стягнення на цю частину, що відповідно до ст. 364 ЦК України має наслідком припинення права спільної сумісної власності.

Згідно з ст.50 цього Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Таким чином, законодавцем установлено можливість звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи як крайній захід, у разі безрезультатності вжиття інших, крім звернення стягнення на заробітну плату, пенсії тощо, заходів погашення заборгованості.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Виходячи з наведеного вище суд прийшов до висновку, що подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 353, 443 ЦПК України, ст. 370, 371,372 ЦК України,Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Добровольського Олександра Володимировича - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 належить 1/6 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у спільній сумісній власності.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А.Степаненко