РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1269/20

2-о/609/32/2020

23 листопада 2020 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Вознюк В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу за заявою: ОСОБА_1

до

заінтересована особи: Шумський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

вимоги заявника: про встановлення факту смерті,

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції заявника.

1. 20 листопада 2020 року ОСОБА_1 (далі заявник) звернувся до суду з заявою до Шумський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі заінтересована особа) з вимогою про встановлення факту смерті.

2. Позов обгрунтований тим, що до недавнього часу заявник з дружиною та з його батьками проживали в м. Лутугине Лутугинського району Луганської області. 29.08.2014 року заявник з дружиною переїхали в м. Шумськ Тернопільської області, де на даний час і проживають, але його батьки, будучи особами похилого віку залишились проживати в м. Лутугине Лутугинського району Луганської області. Мати заявника - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і була похована в м. Лутугине Лутугинського району Луганської області, там де проживала все життя.

19 жовтня 2020 року Державним закладом Лутугінської центральної районної багатопрофільної лікарні, яка знаходиться на території непідконтрольній Уряду України Луганської області, було видано лікарське свідоцтво про смерть за № 146.

Коли заявник звернувся до Шумського районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області для того, щоб зареєструвати смерть матері, заявнику було у письмовій формі відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті. Мотивована відмова тим, що для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

У зв`язку з цим заявник не може зареєструвати смерть мами та реалізувати свої спадкові права, а тому просить встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживала по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 20 листопада 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено судове засідання на 23 листопада 2020 року.

4. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Згідно повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.01.2012 р. виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лугутинського районного управління юстиції у Луганській області слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , батьки якого: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

7. Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 146 виданим Державним закладом Лутугінської центральної районної багатопрофільної лікарні.

8. Як вбачається із відмови у проведені державної реєстрації № 378/24.14.5.5.-03 від 18.11.2020 р. виданої Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, відмовлено у державній реєстрації смерті.

ІV. Оцінка Суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви та встановлення факту смерті, виходячи з наступного.

9. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

10. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року №545.

Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

11. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України).

12. Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

13. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч. 1 - ч. 3 ст. 9 Закону).

14. Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5).

15. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті.

16. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.

17. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

18. Згідно пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», заявники щодо справ про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст. 12, 81, 258-265, 315-319 ЦПК України, ст. 144 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ), де заінтересована особа: Шумським районним відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту смерті - задоволити.

2. Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживала по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 23 листопада 2020 року.

Суддя: О. В. Ковтунович