Справа № 521/1427/20
Провадження № 2/521/1759/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Коваль Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та визнання наймачем, -

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та визнання наймачем та просила суд визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , та визнати її наймачем ізольованої квартири житловою площею 24,97 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .
Свої вимоги мотивує тим, що вона з 21.07.2009р. мешкає в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 . Разом з ній в цій квартирі були зареєстровані та проживали її дідусь ОСОБА_4 , її батько - ОСОБА_5 та брат ОСОБА_2 . Ця квартира не була приватизована та належить до комунального житлового фонду. Розпорядженням голови Малиновської районної адміністрації №
196/01-06 від 21.05.2015 року було розірвано договір найму ізольованої квартири житлової площі 24.97 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_4 у зв`язку зі смертю та закріплено житлову площу, переоформлено особовий рахунок з укладенням договору найму з ОСОБА_5 . 08.06.2015 року з ОСОБА_5 був укладений договір найму зазначеної квартири за АДРЕСА_3 62/251. Після цього ОСОБА_2 , пішов з квартири та до теперішнього часу не повернувся. За весь час жодного разу вселитися до квартири не робив спроб та не пред`являв претензій на житло, допомоги для утримання квартири не надає та добровільно з реєстрації не знімається. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 . Вона, будучи єдиним мешканцем зазначеної квартири звернулася до Малиновської районної адміністрації з клопотанням про переоформлення на неї особового рахунку, закріпленням житлової площі та укладенням з нею договору найму квартири за адресою: АДРЕСА_2 , але отримала відмову в усній формі, їй було сказано, що для цього потрібна згода всіх зареєстрованих осіб на цій житловій площі. Однак, крім неї і ОСОБА_2 , зареєстрованих осіб за цією адресою немає. А відсутність ОСОБА_2 є беззаперечною причиною неможливості переоформлення усіх документів наймача квартири на позивача. За даних обставин вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг у зв`язку з реєстрацією відповідача в квартирі та вимушена звернутися до суду з даними позовними вимогами.
Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити їх. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявленого позову виходячи з наступного.
На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що згідно Витягу з Розпорядження голови Малиновської районної адміністрації № 196/01-06 від 21.05.2015р. розірвано договір найму з ОСОБА_4 на 2х24,97 кв.м., у зв`язку із смертю. Укладено договір найму з ОСОБА_5 на дві кімнати житловою площею 24,97 кв.м., ізольованої квартири АДРЕСА_1 на склад родини - 3 особи (він, син ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 ). (а.с. 13)
08.06.2015р. між КП «ЖКС «Хмельницький»» та ОСОБА_5 на підставі вищезазначеного розпорядження укладено договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду № 62/251, в якому вписані і члени його сім`ї, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є його дітьми. (а.с. 16)
Згідно з довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації від 07.02.2019 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 уповноважений власник, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 12)
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що встановлено свідоцтвом про смерть. (а.с. 15)
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого міститься в матеріалах справи. (а.с. 14)
Свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що вона являється сусідкою позивача та відповідача. Відповідача не бачила за місцем проживання років чотири. В квартирі позивача та відповідача не була, хоча передбачає, що його речей в ній не має. Вселитися до квартири не намагався. Крім того, відповідач зловживав спиртними напоями, розпилював труби в будинку та здавав їх на металолом. Сварок між сторонами у справі не було.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що проживає в будинку АДРЕСА_4 з 2011 року. Відповідач більш ніж 4 роки в квартирі АДРЕСА_5 не проживає. З ним завжди були проблеми, оскільки зловживав спиртними напоями, приймав наркотики, виносив всі цінні речі з квартири. Перешкод в проживанні йому не чинилося.
Згідно ст. 71 ч.1 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому, підстав для збереження жилого приміщення за відповідачем, встановлених даною нормою закону, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Ураховуючи викладене, а також на підставі встановлених фактів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування відповідним житловим приміщенням.
Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позову у відповідній частині та за таких обставин підлягає задоволенню.
Що стосується позовних вимог щодо визнання ОСОБА_3 наймачем ізольованої квартири житловою площею 24,97 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , суд зазначає наступне.
Статтею 106 ЖК Української РСР встановлено, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.
На думку суду, визнання особи наймачем за рішенням суду можливе за таких обставин: - особа є повнолітнім членом сім`ї наймача; смерть або втрата права на жиле приміщення наймача; існування спору між наймачем або іншим членами сім`ї наймача щодо визнання особи наймачем за раніше укладеним договором найму.
Згідно ст. 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Отже, за змістом вказаної норми закону, будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення.
Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (ст. 64 ЖК), члени сім`ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму, а тому право вимагати зміни договору в цих випадках має будь-хто з членів сім`ї наймача, які залишились проживати у приміщенні, а судовому розгляду, зокрема, підлягають спори у випадку, якщо наймодавець або орган, який вирішує питання щодо внесення змін в договір найму, не визнає в якості члена сім`ї наймача особу, яка поставила питання про визнання її наймачем за договором, а також у випадку відмови інших членів сім`ї у згоді на зміну договору.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 (зі змінами, внесеними постановами від 10 березня 1989 року № 2, від 25.12.1992 року № 13 та від 25.05.1998 року № 15), вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.
Таким чином, законодавством визначений чіткий порядок визнання особи наймачем.
Позивачем на надано доказів звернення до органів місцевого самоврядування з приводу визнання її наймачем спірної квартири, а також доказів відмови їй у зазначеному проханні.
Зважаючи на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову у відповідній частині, оскільки вони є передчасними.
При цьому, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстраційного обліку органом реєстрації.
Керуючись ст.ст.61, 65, 71, 72, 106 Житлового кодексу України, ст.ст. 76-80, 83, 89, 258, 259, 263- 265, 268, 281, 282, п.п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та визнання наймачем задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Встановити порядок виконання рішення суду, яке після набрання ним законної сили, є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 22 червня 2020 року.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН