Справа № 541/1914/20
Провадження №2/541/1011/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді Куцин В.М.,

секретаря судових засідань Байва Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дочки, третя особа ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період її навчання в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) .

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що вона є дочкою відповідача по справі. Батько згідно рішення суду сплачував аліменти на її утримання до досягнення повноліття. В зв`язку з досягненням повноліття відповідач припинив виплату аліментів та надання матеріальної допомоги.

На даний час вона навчається на 1 курсі денної форми навчання Полтавського університету економіки і торгівлі. З метою надання освітніх послуг її матір`ю, третьою особою по справі, з навчальним закладом укладено договір про надання освітніх послуг. Згідно умов договору вартість навчання щорічно складає 13570 грн. Вартість проживання в гуртожитку щоквартально складає 3360грн.

В зв`язку з навчанням позивачка несе фінансові витрати на побутові потреби, харчування , одяг, канцелярські засоби, тощо. Вважає, що за таких обставин батько повинен виплачувати їй аліменти.

У відповідача є фінансова можливість надавати матеріальну допомогу на час навчання до досягнення нею 23 років, так як він працездатний, працює, проблем із здоров`ям не має, як і не має інших утриманців, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на період її навчання, щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання.

Ухвалою суду від 08.10.2020 відкрито провадження по вищезазначеній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково. Просила позов задовольнити з підстав викладених у позові та ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь на період навчання аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для непрацездатної особи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Підтримуючи заперечення висловлені у відзиві направленому на адресу суду пояснив, що при розірванні шлюбу ним був переданий спільно нажитий з третьою особою автомобіль. Автомобіль був проданий і належна йому частина вартості автомобіля за домовленістю з третьою особу мала бути використана на навчання дочки. Крім того зазначав, що позивачкою заявлено позов про стягнення з нього на її утримання як непрацездатної повнолітньої дочки. Погоджувався сплачувати аліменти в розмірі 1/10 частини його доходу, який в середньому складатиме 1200 гривень. Враховуючи також обов`язок матері надавати матеріальну допомогу дочці в такому ж розмірі та розмір соціальної допомоги яку отримує дочка як інвалід 2 групи загальна сума буде значно перевищувати прожитковий мінімум працездатної особи та особи яка втратила працездатність. Наголошував, що на даний час вимушений орендувати житло що потребує додаткових витрат.

Третя особа ОСОБА_3 вважала, що заявлений позов в розмірі підтриманому в судовому засіданні позивачем підлягає задоволенню. Оскільки стан здоров`я третьої особи погіршився і забезпечити всі витрати на навчання, проживання в гуртожитку, харчування транспортні витрати та на придбання канцелярських приладів, одягу і взуття дочки вона не має можливості.

Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в розмірі підтриманому в судовому засіданні позивачем виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миргород Полтавської області народилася ОСОБА_1 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.05.2002 року (а.с.5).

Згідно довідки Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» №29-18 /411-2 від 04.09.2020 ОСОБА_1 є студенткою денної форми навчання Навчально-наукового інституту бізнесу та сучасних технологій Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» з 15.09.2019 року . Термін закінчення навчання включно до 30.06.2024. (а.с19).

Відповідно до договору №43 про надання освітньої послуги укладеного між Навчально-наукового інституту бізнесу та сучасних технологій Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» та третьої особи ОСОБА_3 вартість освітньої послуги позивачем становить 54280,00 грн, в тому числі за один рік 13570 грн. яка вноситься кожного семестру (а.с.17.)

Згідно квитанції №3 від 31.08.2020 за навчання позивачки ОСОБА_1 третьою особою її матір`ю ОСОБА_3 внесена плата в розмірі 6786,00 грн(а.с.18).

Оплата за користування гуртожитком ОСОБА_1 в розмірі 3360 грн сплачена позивачем (а.с.20).

ОСОБА_1 , є інвалідом 2 групи з 18.05.2020, яка встановлена до 01.06.2023, причина інвалідності - інвалід дитинства (а. с.10-11).

Згідно Декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік ОСОБА_2 , розмір заробітної плати за 2019 рік становив 143160 грн., дохід від надання майна в оренду 12854 грн. Виходячи з розміру доходу отриманого в 2019 році середньомісячний доход ОСОБА_2 становить 13001 грн.(а. с. 29).

Відповідно до Декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік ОСОБА_3 , розмір заробітної плати за 2019 рік становив 219647грн., інші доходи-19004 грн. Крім того має готівкові кошти 150000 грн. Виходячи з розміру доходу отриманого в 2019 році середньомісячний доход ОСОБА_3 становить 19888 грн.(а. с. 48-49).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 199 СК України, встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що її навчання потребує значних матеріальних затрат, оскільки необхідно сплачувати вартість навчання та проживання за місцем знаходження навчального закладу, харчування та проїзд до навчального закладу в іншому місті, придбавати канцелярські прилади та підручники. Вказані витрати є більш значними зважаючи на стан здоров`я та встановлену інвалідність позивача.

Матеріалами справи доведено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 . Дочка є повнолітньою проте продовжує навчання на денній формі навчання в Навчально-науковому інституті бізнесу та сучасних технологій Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» з 01.09.2019. Навчання триватиме до 30.06.2022, на час закінчення навчання ОСОБА_1 не досягне 23 річного віку.

Обов`язок по утриманню повнолітньої дочки в період її навчання покладений на обох батьків.

Статтями 7 та 8 ЗУ Про державний бюджетУкраїни на 2020 рік установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу, з 1 липня - 2197 гривень, мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 вересня - 5000 гривень.

При вирішення питання про розмір аліментів на утримання дочки, що продовжує навчання, суд наголошує, що на обох батьків покладено обов`язок утримувати дочку, що продовжує навчання. Які мають таку можливість, оскільки згідно наданих сторонами пояснень батьки є працездатними, на час розгляду справи судом працюють, інших утриманців не мають, їх середньомісячних дохід підтверджений доказами, які суд вважає належними та допустимими і становить суму значно більшу прожиткового мінімуму працездатної особи (2197 грн.) та розміру мінімальної заробітної плати (5000грн).

Після сплати встановленого судом розміру аліментів щомісячний доход відповідача ОСОБА_2 буде складати 10834,17 (13001-2166,83(13001/6), що значно перевищує прожитковий мінімум працездатної особи.

Після надання третьою особою допомоги позивачу в розмірі який ухвалено судом про стягнення з відповідача, щомісячний доход третьої особи ОСОБА_3 буде складати 17721,17 (19888-2166,83 ), що значно перевищує прожитковий мінімум працездатної особи.

В супереч вимог ст.81 ЦПК України відповідачем не надано будь-яких доказів, які підтверджують його твердження, що частка вартості належного йому спільного майна подружжя, автомобіля, передана третій особі в рахунок сплати аліментів на період навчання позивача.

Зважаючи на вищевикладені обґрунтування суд вважає, що позовні вимоги підтримані позивачем в судовому засіданні необхідно задовольнити, стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, на період навчання в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи 02 жовтня 2020 року і до закінчення навчання ОСОБА_1 до 30 червня 2024 року.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.199, 200 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 352,430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Стягувати із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання на період навчання аліменти в розмірі 1/6 (одна шоста) всіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2020 року і до закінчення навчання ОСОБА_1 до 30 червня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 840 (вісімсот сорок ) гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

Допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасники справи:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Миргород, Полтавської області, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Любівщина Миргородського району Полтавської області проживаючий АДРЕСА_2 , працюючий ДПРЧ-5 (м. Миргород)ДПРЗ-1(м. Полтава) ГУДСНС України в Полтавській області, рнокпп НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаюча АДРЕСА_1 , працююча начальником управління соціального захисту населення Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області, рнокпп НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складене 15 листопада 2020 року.

Суддя: В. М. Куцин