Справа № 520/7630/15-ц
Провадження № 6/947/480/20
УХВАЛА

17.11.2020

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Луняченка В.О.,

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 520/7630/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

За результатами розгляду якої судом 01.03.2017 року постановлено рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення на користь банку з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №661/Ф03.14/122 від 01.12.2006 року в загальному розмірі 59106,07 дол. США в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення 1605539,55 гривень та судовий збір у розмірі 3654,00 гривень. У частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 поручителя відмовлено.

На виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2017 року, було видано виконавчий лист № 520/7630/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №661/Ф03.14/122 від 01.12.2006 року в загальному розмірі 59106,07 доларів США, в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення 1605539,55 гривень, та виконавчий лист № 520/7630/15-ц про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_1 , судові витрати у розмірі 3 654,00 гривні.

18.08.2020 представник заявника ОСОБА_1 - адвока Гусельщикова М.А. звернулась до суду за заявою про визнання даних виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню, оскільки в забезпечення кредитних зобов`язань між банком та ОСОБА_1 , 01.12.2006 року було укладено договір іпотеки № 2842, відповідно до якого ОСОБА_1 передала банку у якості забезпечення виконання умов кредитного договору нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 . Позивач на підставі Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В., 01 грудня 2006 року за реєстровим № 2842, в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» звернув стягнення в позасудовому порядку на Предмет іпотеки, шляхом реєстрації за собою як за Іпотекодержателем права власності на вказану вище квартиру.

Так, у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, будь-які наступні вимоги Банку щодо виконання ОСОБА_3 основного зобов`язання є недійсними. Вказане також, підтверджується і листом за вих. № б/н від 04.03.2019 року, в якому Банк вказує, що не має будь-яких претензій до ОСОБА_1 за кредитним договором № 661/ФОЗ. 14/122 від 01.12.2006 року.

У зв`язку з вищевикладеним, заявник просить суд визнати виконавчі листи, видані Київським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та судових витрат такими, що не підлягають виконанню.

До судового засідання заявник надав заяву про можливість розгялду заяви за її відсутністю.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси розглядалась цивільна справа № 520/7630/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №661/003.14/122 від 01.12.2006 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2017 року, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №661/003.14/122 від 01.12.2006 року задоволено частково.

Стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №661/003.14/122 від 01.12.2006 року в загальному розмірі 59106,07 доларів США, в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення 1605539,55 (один мільйон шістсот пять тисяч пятсот тридцять девять) гривень 55 копійок.

Стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_1 , судові витрати у розмірі 3 654,00 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №661/Ф03.14/122 від 01.12.2006 року з ОСОБА_2 , як поручителя.

На виконання Рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2017 року, було видано виконавчий лист № 520/7630/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №661/Ф03.14/122 від 01.12.2006 року в загальному розмірі 59106,07 доларів США, в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення 1605539,55 (один мільйон шістсот пять тисяч пятсот тридцять девять) гривень 55 копійок, та виконавчий лист № 520/7630/15-ц про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_1 , судові витрати у розмірі 3654,00 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні.

01.12.2006 року між АКБ Соціального розвитку «Укрсоцбанк», що перейменований в ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 661/Ф03.14/122, відповідно до умов якого Відповідач отримала у банку на певних умовах кредитні кошти сумою 78 800,00 дол. США, з відповідними умовами їх повернення зі сплатою 13% річних на строк до 30.11.2021 року.

В забезпечення кредитних зобов`язань між банком та ОСОБА_1 , 01.12.2006 року було укладено договір іпотеки № 2842, відповідно до якого ОСОБА_1 передала банку у якості забезпечення виконання умов кредитного договору нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач на підставі Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В., 01 грудня 2006 року за реєстровим № 2842, в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» звернув стягнення в позасудовому порядку на Предмет іпотеки, шляхом реєстрації за собою як за Іпотекодержателем права власності на вказану вище квартиру.

Державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за Банком в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Одеської області Никифоровим В.О., згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40784578 від 24.04.2018 року, номер запису про право власності: 25861145, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Відповідно до ет. 36 ЗУ «Про іпотеку» (у редакції, яка діяла на час звернення стягнення на предмет іпотеки), договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Так, у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, будь-які наступні вимоги Банку щодо виконання ОСОБА_1 основного зобов`язання є недійсними. Вказане також, підтверджується і листом за вих. № б/н від 04.03.2019 року, в якому Банк вказує, що не має будь-яких претензій до ОСОБА_1 за кредитним договором № 661/ФОЗ. 14/122 від 01.12.2006 року.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч.1ст.1Закону України« Про виконавче провадження`виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.

Положеннястатті 129-1Конституції Українивизначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1ст.431 ЦПК України).

Як визначив Верховний суд у Постанові від 24 червня 2020 року по справі № 520/1466/14-ц, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

З урахуванням викладеного вище чітко вбачається, що зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 661/Ф03.14/122 від 01.12.2006 року припинилися, оскільки окрім прямої норми що вказана у ст. 36 ЗУ «Про іпотеку», листа Банку про відсутність боргу, Позивач, здійснив прощення боргу, про що свідчить лист податкової.

Відповідно до ч.1ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.2ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від16.01.2018року у справі №755/15479/14-цпідстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання)та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання».

Таким чином, виконавчий лист № 520/7630/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №661/003.14/122 від 01.12.2006 року в загальному розмірі 59106,07 доларів США, в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення 1605539,55 (один мільйон шістсот п`ять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 55 копійок, та виконавчий лист № 520/7630/15-ц про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_1 , судові витрати у розмірі 3 654,00 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні є такими, що не підлягають виконанню у зв`язку з відсутністю обов`язку боржника у зв`язку з його припиненням.

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 520/7630/15-ц виданий Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №661/003.14/122 від 01.12.2006 року в загальному розмірі 59106,07 доларів США, в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення 1605539,55 (один мільйон шістсот п`ять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 55 копійок- таким, що не підлягає виконанню;

Визнати виконавчий лист № 520/7630/15-ц виданий Київським районним судом м. Одеси, про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_1 , судових витрат у розмірі 3 654,00 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) - таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк.

Суддя Луняченко В. О.