ЄУН № 337/2318/17
Провадження № 4-с/337/11/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., за участю секретаря Шварцер Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дружко Альони Ігорівни,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Нікітіної Тетяни Геннадіївни звернувся до суду із скаргою, в якій просить:

поновити строк на оскарження дії державного виконавця Дружко Альони Ігорівни;

визнати неправомірним дії державного виконавця Дружко Альони Ігорівни, які виразилися в одночасній видачі в межах одного виконавчого провадження №54347879 стягувачу ОСОБА_2 розрахунків заборгованості, в яких зазначено про наявність заборгованості, а боржнику ОСОБА_1 розрахунків, в яких зазначено відомості про переплату;

зобов`язати державного виконавця Дружко Альону Ігорівну виключити відомості про внесення ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників та скасувати: 1. постанову від 31.10.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; 2. постанову від 31.10.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; 3. постанову від 31.10.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю; 4. постанову від 07.11.2019 року про арешт майна боржника ОСОБА_1 .

До суду ОСОБА_1 та його представник адвокат Нікітіна Т.Г. надавали заяви про задоволення скарги, і розгляд справи за їх відсутності.

Державний виконавець Дружко А.І. та стягувач ОСОБА_2 , будучи повідомленими про розгляд справи, до суду повторно не з`явились. Письмових заперечень щодо скарги ОСОБА_1 суду не надали. Клопотань про відкладення засідання, призначеного на 19 червня 2020 року, не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247, ч.2 ст. 450 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їхні права чи свободи.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2017 року у справі ЄУН №337/2318/17 Провадження №2/337/1171/2017, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.07.2017 року і до повноліття дітей.

На примусове виконання вказаного рішення здійснюється виконавче провадження №54347879.

26 вересня 2019 року за №40989 державний виконавець видав розрахунок заборгованості, згідно якого «заборгованість за виконавчим листом станом на 30 вересня 2019 року становить переплату 10602,88 гривень».

03 жовтня 2019 року за №42801 державний виконавець видав розрахунок заборгованості, згідно якого «заборгованість за виконавчим листом станом на 01 жовтня 2018 року становить 24859,69 гривень».

22 жовтня 2019 року за №45556/8 державний виконавець видав розрахунок заборгованості, згідно якого «заборгованість за виконавчим листом станом на 01 жовтня 2019 року становить переплату 10602,88 гривень».

24 жовтня 2019 року за №46750 державний виконавець Дружко А.І. видав розрахунок заборгованості, згідно якого «заборгованість за виконавчим листом станом на 01 жовтня 2019 року становить 25806,24 гривень».

31 жовтня 2019 року за №47264 державний виконавець видав розрахунок заборгованості, згідно якого «заборгованість за виконавчим листом станом на 31 жовтня 2019 року відсутня, а переплата становить 16874,77 гривень».

11 листопада 2019 року за №48143 державний виконавець видав розрахунок заборгованості, згідно якого «заборгованість за виконавчим листом станом на 01 листопада 2019 року становить 29301,24 гривень».

14 січня 2020 року за №1204 державний виконавець видав розрахунок заборгованості, згідно якого «заборгованість за виконавчим листом станом на 01 січня 2020 року становить 33393,90 гривень».

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із частинами 3, 4 статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

За правилами, встановленими пунктом 4 розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі Інструкція), виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Статтею 2 Закону «Про виконавче провадження» визначено засади виконавчого провадження, якими, зокрема, є законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Аналіз диспозиції приведених норм свідчить про те, що обчислення розміру заборгованості по аліментам, у разі відсутності спору, віднесено законом до виключної компетенції державного виконавця.

При цьому такий розрахунок має здійснюватись в автоматичному режимі з обов`язковим урахуванням елементів, визначених пунктом 4 розділу ХVI Інструкції.

Відтак, зважаючи на засади виконавчого провадження, закріплені статтею 2 ЗУ «Про виконавче провадження», у контексті виконання державним виконавцем повноважень із здійснення розрахунку заборгованості по аліментам, складення державними виконавцями такого розрахунку станом на одну дату із зазначенням різних сум заборгованості є неправомірним.

Така розбіжність у розрахунках і систематична зміна розміру сплачених коштів на 35000-45000 гривень прямо суперечить принципу об`єктивності та законності, оскільки підриває довіру до системи органів державної виконавчої служби, а також судової системи через спотворення принципу обов`язковості судового рішення.

З огляду на викладене суд доходить висновку про обґрунтованість заявленої боржником скарги щодо одночасної (в тому числі станом на одну дату) видачі в межах одного виконавчого провадження стягувачу та боржнику різних розрахунків заборгованості, в яких зазначено про наявність заборгованості та про наявність переплати. В цій частині скарга підлягає задоволенню, а передбачений п.а) ч.1 ст. 449 ЦПК України строк звернення до суду із скаргою поновленню для забезпечення можливості реалізації захисту порушених прав особи.

При цьому суд не вбачає підстав для задоволення скарги в повному обсязі, оскільки ОСОБА_1 також просить зобов`язати державного виконавця Дружко А.І. виключити відомості про внесення ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників та скасувати: 1. постанову від 31.10.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; 2. постанову від 31.10.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; 3. постанову від 31.10.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю; 4. постанову від 07.11.2019 року про арешт майна боржника ОСОБА_1 .

Вказані заходи є процесуальними наслідками наявності заборгованості за виконавчим провадженням.

При цьому, згідно із ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Таким чином, правомірність винесення державним виконавцем постанов про тимчасове обмеження прав боржника та арешт його майна, необхідне вирішувати після розв`язання спору між сторонами щодо розміру заборгованості, який відповідно до посилання ОСОБА_1 зараз знаходиться в провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Зважаючи на викладене, скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 260, 261, 450-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити строк на оскарження дії державного виконавця Дружко Альони Ігорівни.

Визнати неправомірним дії державного виконавця Дружко Альони Ігорівни, які виразилися в одночасній видачі в межах одного виконавчого провадження №54347879 стягувачу ОСОБА_2 розрахунків заборгованості, в яких зазначено про наявність заборгованості, а боржнику ОСОБА_1 розрахунків, в яких зазначено відомості про переплату.

В задоволенні іншої частини скарги ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.С. Бредун