Справа №443/1522/19
Провадження №2-о/443/14/20
РІШЕННЯ

іменем України

05 листопада 2020 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Сливки С.І.,

з участю: секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жидачеві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Жидачівська державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.04.1989 року, виданого Жидачівською районною радою народних депутатів на ім`я " ОСОБА_2 ".

Свою заяву обґрунтовує тим, що після смерті діда заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок, господарські будівлі і споруди у АДРЕСА_1 . За життя, дід заявника склав заповіт, за яким заповів усе своє майно ОСОБА_1 . Вказане вище нерухоме майно належало діду заявника на праві особистої власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 25.04.1989 року. 01.08.2016 року ОСОБА_1 зернувся до Жидачівської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда ОСОБА_2 , однак нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, з огляду на те, що у правовстановлюючих документах на майно померлого та свідоцтві про смерть наявні розбіжності - « ОСОБА_2 » - « ОСОБА_2 ». Відтак, заявник змушений звернутися до суду із вказаною заявою, з метою захисту своїх майнових прав на спадкове майно.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 08.09.2020 року відкрито провадження у справі.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явились. Представник заявника -адвокат Яременко І.О. 05.11.2020 року подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі.

Представник заінтересованої особи Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області у судове засідання не з`явивсяя. 09.09.2020 року завідувач Жидачівською ДНК Матусек В.В. подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість заяви, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід заявника - ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим Вербицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області від 21.12.2015 року (а.с.10).

08 серпня 2005 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Ходорівської державної нотаріальної контори Подвадцятник І.М. (а.с.11), за яким заповів усе своє майно внукові ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, господарські будівлі і споруди у АДРЕСА_1 .

Постановою завідувача Жидачівської державної нотаріальної контори Матусека В.В. від 01.08.2016 року №509/02-31 (а.с.15) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його діда - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із наявністю розбіжностей у правовстановлюючих документах на майно померлого та свідоцтві про смерть наявні розбіжності - « ОСОБА_2 » - « ОСОБА_2 ».

Заявник стверджує, що позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно, через наявність обставин вказаних вище.

Суд вважає, що доводи заявника знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту.

Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.04.1989 року, виданого на ім`я " ОСОБА_2 " (а.с. 13), підтверджується такими доказами:

-свідоцтвом про народження батька заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 серія НОМЕР_2 від 11.05.1960 року, в якому у графі батько вказано ОСОБА_2 (а.с.9);

-свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 НОМЕР_3 від 21.12.2015 року (а.с. 10);

-заповітом від 08.08.2005 року, зареєстрованим в реєстрі за №813 (а.с.11);

-витягом із погосподарської книги с. Вербиця №2446 від 06.07.2016 року (а.с.14);

-копією паспорта громадянина України Серія НОМЕР_4 від 09.09.1998 року (а.с.16) виданого ОСОБА_2 ;

-довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера від 13.01.2005 року, технічним паспортом на будинок в АДРЕСА_1 ;

-довідкою про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги №112 від 4.10.2009 року, виданою Вербицькою сільською радою.

В усіх цих документах вказано вірно ім`я діда заявника - « ОСОБА_2 ».

Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку, що правовстановлюючі документи, які дають право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди у АДРЕСА_1 належать ОСОБА_2 , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні прізвища та імені діда заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж за зверненням до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на володіння та користування майном.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 294, 315-316, 318-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Жидачівська державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 , від 25.04.1989 року, виданого на ім`я « ОСОБА_2 ».

Рішення може бути оскаржене у Львівський апеляційний суд через Жидачівський районний суд Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду, але не пізніше закінчення строку карантину.

Суддя Сливка С.І.