Справа № 367/6769/20
Провадження по справі № 2-о/367/364/2020
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову у відкритті провадження

30 жовтня 2020 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Саранюк Л.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 ; заінтересовані особи: Кабінет Міністрів України, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Антитеристичний центр при Службі безпеки України, Міністерство соціальної політики України про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вищевказана заява, де заявник просить суд встановити юридичний факт психологічного травмування, пов`язаного з захистом територіальної цілісності України при виконанні обов`язку військової служби в період часу з 2015 по 2016 р. та з 2018 по 2019 р., в тому числі 20 червня 2015 року по населеному пункті Лебединське Донецької області, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник, з метою захисту Батьківщини та забезпечення державного суверенітету України, в період часу з 2015 по 2016 рр. та з 2018 по 2019 рр., відряджався добровольцем до зони проведення антитерористичної операції на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях. За час несення служби, будучи безпосереднім учасником бойових дій, заявник неодноразово брав участь у бойових діях, що спричинило у нього тяжкий психо-неврологічний розлад. Так, одним із фактів участі у бойових діях, який вплинув на психологічний стан Заявника та його, як фізичне, так і психологічне здоров`я, являється подія, що сталася 20 червня 2015 року. Так, 20.06.2015 р., під час здійснення Заявником захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в населеному пункті Лебединське Донецької області, Заявник потрапив під артилерійський обстріл, що ймовірно здійснювався збройними силами Російської Федерації спільно з силами бойовиків, по позиціям РПСП «Кривбас», де ніс службу Заявник. В ході даного артилерійського обстрілу, Заявник опинився в безпосередній близькості віл місця розриву фугасу. Внаслідок цього, Заявник втратив свідомість, був відкинутий на декілька метрів вбік і вдарився об кам`яну стіну. Після закінчення артилерійського обстрілу, Заявнику була надана перша медична допомога, однак дана подія не могла не вплинути в значній мірі на психоневрологічне здоров`я заявника. Внаслідок безпосередньої активної участі у бойових діях, в результаті чого Заявник отримав значні розлади психологічного здоров`я, останній неодноразово направлявся та проходив медико-психологічне лікування та реабілітацію. Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 463 Заявник отримав: Затяжний виражений посттравматичний стресовий розлад внаслідок перенесеної гострої реакції на стрес з наростаючими змінами особистості внаслідок катастрофічного переживання, порушеннями в інтелектуально-мнестичній сфері. Виражений тривожно- депресивний синдром з інсомнією. Незважаючи на постійне лікування, хвороба залишилася та досі заважає Заявнику нормально жити. За період лікування незначно покращився загальний стан. Рекомендований нагляд психіатра, терапевта, невролога за місцем проживанням. В той ж час, визнання факту отримання психологічного травмування, пов`язаного з захистом територіальної цілісності України при виконанні обов`язку військової служби йому необхідно для визначення статусу особи, яка перебуває під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, що була ратифікована Президією Верховної Ради Української PCP 03 липня 1954 року та на те, що встановлення факту поранення внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України в іншому порядку, окрім як у спосіб звернення до суду, не передбачено законодавством України.

Вивчивши матеріали даної заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно Листа Верховного суду від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо: одержання поранення, контузії в боях при захисті України, СРСР чи при виконанні інших обов`язків військової служби.

Вважаю, що юридичний факт, про встановлення якого просить заявник, не підлягає встановленню в судовому порядку, оскільки фактично стосується незгоди з визначеним йому діагнозом. Доданими до заяви документами не підтверджено факту отримання психологічного травмування саме в період часу з 2015 по 2016 р. та з 2018 по 2019 р., в тому числі 20 червня 2015 року по населеному пункті Лебединське Донецької області. Таким чином, в суду відсутні підстави вважати, що заявляючи вимоги, ОСОБА_1 мав намір виключно встановити причинно-наслідковий зв`язок між отриманим психологічним травмуванням та військовою агресією Російської Федерації. Крім того, ОСОБА_1 не навів доводів та не надав жодних доказів того, що для визначення його як особи, яка підпадає під захист Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, є необхідним встановлення судами України відповідного факту.

Отже, зазначені у заяві ОСОБА_1 обставини не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства та повинні вирішуватися у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 ; заінтересовані особи: Кабінет Міністрів України, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Антитеристичний центр при Службі безпеки України, Міністерство соціальної політики України про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л. П. Саранюк