КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лівінський С.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Шиліним Володимиром Анатолійовичем, яки діє на підставі договору, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Юнівес», в якому просив, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, стягнути з відповідача на його користь 5 858,25 грн. майнової шкоди, 358,22 грн. 3 % річних, 833,46 грн. інфляційних втрат, 4 058,08 грн. пені, 1 800,00 грн. вартості послуг з проведення експертизи, 5 000,00 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 25.08.2017 о 17 год. 45 хв. в м. Києві під час виїзду з вул. Декабристів на пр-т М. Бажана, трапилася ДТП за участю автомобіля «FordFusion» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «HyundaiTucson» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, у зв`язку з чим позивачу було завдано матеріальної шкоди. Постановою Дарницього районного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 р., залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 15.11.2017, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент зіткнення цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «HyundaiTucson» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівес» на підставі полісу № АК/3445311 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів.

Зазначав, що в результаті ДТП був пошкоджений належний йому автомобіль «FordFusion» д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно звіту № 2606/15 від 07.10.2017 вартість завданих матеріальних збитків становить 13 452,32 грн. На підставі полісу ПрАТ «СК «Юнівес» сплатила позивачу відшкодування в розмірі 5794,07 грн., чим, на думку позивача, не у повному обсязі виконала свої зобов`язання за договором страхування. Сума невідшкодованих збитків складає 5 858,25 грн.(а.с. 2-7).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.05.2020 у задоволені позову ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Юнівес» відмовлено (а.с. 166-170).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції взяв до уваги звіт № 780 від 08.11.2017, який є недопустимим доказом по справі, оскільки не відповідає вимогам законодавства.Крім того, судом не перевірено мотиви обґрунтування позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди (а.с. 174-179).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2017 о 17 год. 45 хв. під час виїзду з вул. Декабристів на проспект М. Бажана в районі метро Харківська в м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу «FordFusion» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «HyundaiTucson» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2017, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 15.11.2017, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнаний ОСОБА_3 (а.с.64, 66)

У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль «FordFusion» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ (а.с. 43)

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «HyundaiTucson» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівес» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у вигляді полісу № АК/3445311, страхова сума за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 грн., розмір франшизи 0 грн. (а.с. 96)

26.09.2017 ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» з заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с. 97)

27.12.2017 ПрАТ «СК «Юнівес» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 5 794,05 грн. у зв`язку із пошкодженням автомобіля «FordFusion» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 123).

Відповідно до звіту № 780 від 08.11.2017, наданого ПрАТ «СК «Юнівес» про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля «FordFusion» д.н.з. НОМЕР_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 5 794,05 грн. (а.с. 98)

Згідно звіту ФОП « ОСОБА_7 » № 2606/15 від 07.10.2017 оцінка вартості збитків становить 11 652,32 грн. (а.с. 19. 25)

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на звіт ОСОБА_6 № 780 від 08.11.2017, оскільки відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Колегія суддів вважає, що при визначені розміру завданого позивачу матеріального збитку в першу чергу необхідно враховувати обґрунтованість понесених ним фактичних витрат на відновлення автомобіля. Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження проведення ремонтних робіт. Також, позивачем, в судовому засіданні не ставилося питання про призначення автотоварознавчої експертизи.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ПрАТ «СК «Юнівес» виконало в повному обсязі зобов`язання щодо здійснення страхового відшкодування в порядку та на умовах, регламентованих Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не порушило права позивача.

Посилання апелянта на те, що звіт № 780 від 08.11.2017 не відповідає нормам діючого законодавства, а саме викладений не державною мовою, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі недоліки не впливають на фактичні висновки оцінки вартості пошкоджень ТЗ.

Крім того, визначення вартості матеріального збитку на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу, про що зазначено у звіті № 2606/15 від 07.10.2017, здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, що передбачено п. 36.2 ст. 36Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно взяв до уваги звіт № 780 від 08.11.2017, оскільки в останньому досліджувалось питання лише щодо оцінки вартості матеріального збитку транспортного засобу, в той час, як у звіті № 2606/15 від 07.10.2017 вирішувалось питання не лише про оцінку вартості матеріального збитку, а і вартість відновлювального ремонту ТЗ.

Щодо стягнення морально шкоди у розмірі 5 000,00 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 26 ЗУ «Про Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Таким чином, страховик не відшкодовує моральну шкоду у зв`язку з пошкодженням майна потерпілого.

Щодо стягнення моральної шкоди в зв`язку з душевними хвилюваннями, витраченого часу та додаткових зусиль, що вплинуло на особисті та сімейні відносини, то такі доводи позивачем нічим не підтверджені.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув судовий збір за вимогу немайнового характеру, колегія суддів не бере до уваги, оскільки ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено ставки, які підлягають стягненню за звернення до суду з позовною заявою. Оскільки, позивач звертаючись до суду, зазначив дві вимоги, одна з яких майнового характеру (про стягнення з ПрАТ «СК «Юнівес» 5 858,25 грн. майнової шкоди, 358,22 грн. 3 % річних, 833,46 грн. інфляційних втрат, 4 058,08 грн. пені, 1 800,00 грн. вартості послуг з проведення експертизи), а друга не майнового характеру (про стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.), однак, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 28.11.2018 справа № 761/11472/15-ц (провадження № 61-23674св18) сплата судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди має бути відрахована за ставкою як за звернення до суду з вимогою майнового характеру.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та постановив вірне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, судапеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Шиліним Володимиром Анатолійовичем, яки діє на підставі договору залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський