Дата документу 20.11.2020 Справа № 328/3178/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 328/3178/16 Головуючий у 1 інстанції Петренко Л.В.
Провадження №22ц/807/3243/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Бєлки В.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 14 вересня 2020 року про відмову у внесенні виправлень у заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинком за АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про внесення виправлень у заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року.

В обґрунтування своєї заяви зазначала, що в матеріалах справи є інформація відділу реєстрації виконавчого комітету Токмацької міської ради, надана на запит суду щодо місця проживання відповідача, про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11 грудня 2013 року змінила прізвище на « ОСОБА_3 ». Проте, у заочному рішенні Токмацького районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року відповідача зазначено як ОСОБА_2 . Зазначене унеможливлює виконання рішення суду Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Токмацької міської ради.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просила суд внести виправлення у заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року по цій справі, а саме: зазначити прізвище ім`я по батькові відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 14 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про внесення виправлень у заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 , посилаючись неповне з`ясування судом обставин справи, подала апеляційну скаргу. В обґрунтування скарги зазначає, що рішення було ухвалено в заочному порядку, та без її участі. Оскільки, докази, як передбачено ст. 179 ЦПК України (а редакції, що діяла на момент ухвалення рішення) судом докази не досліджувались, скаржниці не було відомо, що відповідач змінила прізвище. Відмовою у виправленні описки, суд першої інстанції позбавляє ОСОБА_1 можливості реалізації рішення суду.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 14 вересня 2020 року та внести виправлення у рішення Токмацього районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року, а саме, зазначити прізвище ім`я по батькові відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою Запорізького апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 21 жовтня 2020 року та призначено справу до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу не надійшло. В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

За приписами ч. 3 ст. 122 ЦПК України (в редакції 2004 року) у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

У відповідності до вищезазначеної процесуальної норми, судом першої інстанції було направлено запит про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 (а.с. 13).

У довідці про реєстрацію місця проживання особи, зазначено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_7 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 10 серпня 2006 року по теперішній час (а.с. 14). Зміст довідки також відображено у заочному рішенні Токмацького районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року.

27 вересня 2016 року ОСОБА_1 суду було подана заява про розгляду справи без її участі (а.с. 23).

З довідки секретаря судового засідання вбачається, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися (а.с. 24).

Заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинком за АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн. (а.с. 25-27).

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про внесення виправлень у рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями виконавчого комітету Токмацької міської ради місце проживання ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 ) ОСОБА_10 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 10.08.2006 року. Проте, позовні вимоги позивачем не уточнювались, клопотань про витребування актових записів щодо зміни прізвища відповідача до суду не надходило. За таких обставин, у заочному рішенні Токмацького районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року від 27 вересня 2016 року будь-яких описок в найменуванні прізвища, імені та по-батькові відповідача, ОСОБА_2 не міститься.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна.

Приписами ч. 4 ст. 10 ЦПК України (в редакції, дійсній на час ухвалення рішення), встановлено, що суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Так, враховуючи конкретні обставини цієї справи, та те, що рішення було ухвалено без участі сторін, посилання суду на те, що позивачем позовні вимоги не було уточнено не відповідають завданням цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім цього, ЦПК України не містить вимог про обов`язкову зміну (уточнення) позовних вимог у випадку зміни прізвища відповідачем, оскільки у даному випадку не відбувається заміна первісного відповідача належним відповідачем.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Опискою називається зроблена судом механічна помилка у визначенні об`єкта присудженого, сторони, строку виконання рішення та інше.

Посилаючись на позицію Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22.02.2017р.), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Разом з тим, судом залишено поза увагою, що у вищевказаній ухвалі Верховний Суд зауважив, що суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Тобто, диспозиція вищевказаної правової норми не дозволяє під виглядом виправлення недоліків судового рішення вносити будь-які зміни до його змісту, зокрема змінювати висновки та мотиви судового рішення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.19 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Таким чином, опискою є зроблена судом механічна помилка у визначенні об`єкта присудженого, сторони, адреси, строку виконання та інше, які мають істотний характер.

Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на правильне розуміння змісту судового рішення, без зміни його по суті, та його виконання.

При цьому, встановлено, що звертаючись до суду із заявою про внесення виправлень, ОСОБА_1 посилалась на неможливість виконання судового рішення, через зазначення в ньому прізвища « ОСОБА_11 » замість « ОСОБА_3 ».

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 22.02.2005 року, ухваленого у справі «Шаренок проти України», було встановлено порушення ст.6 Конвенції та ст.1 протоколу 1 Конвенції. При цьому, Суд зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Також, Суд сказав на свою прецедентну практику, згідно з якою відсутність у заявника можливості домогтися виконання рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване першим реченням частини першої статті 1 Протоколу № 1.

Проте, судом першої інстанції не перевірено доводи заявниці в цій частині, що призвело невідповідності забезпечення ефективного захисту прав.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви передчасним, тому згідно вимог ст.379 ЦПК України ухвалу слід скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про внесення виправлень у заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області, судом апеляційної інстанції не можуть бути задоволені, оскільки виходячи зі змісту ст. 269 ЦПК України, питання щодо внесення виправлень у рішення вирішується судом, який ухвалив вказане рішення.

Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 14 вересня 2020 року по цій спарві - скасувати, справу направити до суду першої інстанціїдля продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 20 листопада 2020 року.

Головуючий:

Судді: