Справа № 463/7594/20
Провадження № 2/463/1259/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Шеремети Г.І.

за участю секретаря с/з Козак О.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

Позов мотивує тим, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 20,7 кв.м. перебуває у комунальні власності. 18.11.2019 року між позивачем ОСОБА_1 та ЛКП «Дім» (балансоутримувач будинку на момент укладення договору) було укладено договір найму житлового приміщення, відповідно до якого ЛКП «Дім» (наймодавець) передало у володіння та користування позивачу (наймачеві) житлове приміщення: квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до п. 1.3. договору у вказаній квартирі, крім наймача, будуть постійно проживати наступні громадяни в складі сім`ї: ОСОБА_2 (брат), ОСОБА_3 (дочка), ОСОБА_4 (дочка). Станом на сьогодні балансоутримувачем будинку АДРЕСА_4 на підставі ухвали ЛМР №5626 від 10.10.2019 року є ЛКП «Господар».

Відповідач, будучи зареєстрованим в квартирі, понад 15 років в ній не проживає, не проявляє жодного інтересу до цієї квартири, не бере участь в утриманні квартири в належному стані, не сплачує орендну плату, комунальні платежі та не несе будь-яких інших витрат на утримання цієї квартири. Натомість весь цей період часу відповідач ОСОБА_2 постійно проживає в будинку тітки за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано у вказаній квартирі, то позивач вимушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, оскільки нарахування здійснюються відповідно до кількості зареєстрованих осіб. Так як відповідач відмовляється самостійно змінити місце реєстрації, а тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому. Позивач додатково пояснив суду, що відповідач формально зареєстрований у спірному житлі, понад 15 років не проживає у квартирі, речей його там не має та витрат по утриманню квартири відповідач не здійснює.

Відповідач в судовому засіданні пояснив суду, що дійсно зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , у вказаному житлі не проживає понад 10 років, навіть ніколи не мав ключів від вказаної квартири. На даний час проживає в будинку тітки за адресою: АДРЕСА_2 . Питання про чинення йому перешкод у користуванні квартирою раніше ні перед судом, ні перед братом, позивачем по справі, не ставив.

Ухвалою судді від 15.10.2020 року відкрито провадження по справі, а справу призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 20,7 кв.м. перебуває у комунальні власності.

18.11.2019 року між позивачем ОСОБА_1 та ЛКП «Дім» (балансоутримувач будинку на момент укладення договору) було укладено договір найму житлового приміщення, відповідно до якого ЛКП «Дім» (наймодавець) передало у володіння та користування позивачу (наймачеві) житлове приміщення: квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до п. 1.3. договору у вказаній квартирі, крім наймача, будуть постійно проживати наступні громадяни в складі сім`ї: ОСОБА_2 (брат), ОСОБА_3 (дочка), ОСОБА_4 (дочка).

Згідно відповіді №33-вих-51375 від 08.07.2020 року, наданою Личаківською районною адміністрацією ЛМР на запит позивача ОСОБА_1 , встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 07.07.2020 року зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (дочка) (а.с.9).

Разом з тим, як вбачається з актів ЛКП «ДІМ» від 12.11.2019 року та ЛКП «Господар» від 05.03.2020 року, 20.05.2020 року, 07.06.2020 року, 06.08.2020 року (а.с.10-14) відповідач ОСОБА_2 , 1984 року народження, не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , понад строк, протягом якого за тимчасово відсутнім мешканцем зберігається право на житло.

Згідно пояснень сторони позивача судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , хоч і зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , однак не проживає у вказаній квартирі більше 15 років.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 відсутній понад шість місяців в житлі за адресою: АДРЕСА_3 , таким не користується, а відтак пропустив строк, протягом якого за ним зберігалось право на користування житлом. Тому відповідач втратив право на користування житловим приміщенням, а відтак підлягає зняттю з реєстрації.

Відповідно до п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №207, зняття з реєстрації місяця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 840,80 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із позовом.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,354,355 ЦПК України, ст.71,72 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

Зняти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації в житловому приміщенні - квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ..

Стягнути з ОСОБА_2 ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 09 листопада 2020 року.

Суддя: Шеремета Г. І.