ПОСТАНОВА

Іменем України

05 листопада 2020 року м. Кропивницький

справа № 401/3216/17

провадження № 22-ц/4809/1129/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Андріянова О.В. від 06 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Подорожненського «Навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, Комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області про стягнення грошової винагороди, -

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Подорожненського «Навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, в якому просив стягнути з Подорожненського «Навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області на його користь недоплачену щорічну грошову винагороду в розмірі посадового окладу в сумі 3872 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він працює в Подорожненському «Навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради вчителем фізкультури та захисту Вітчизни.

19 червня 2017 року Великоандрусівською сільською радою області було прийнято рішення «Про прийняття у власність Великоандрусівської об`єднаної територіальної громади Подорожненського навчально-виховного комплексу та Великоандрусівської школи» та 20 липня 2017 року Великоандрусівська сільська рада на засіданні одинадцятої позачергової сесії прийняла рішення № 133 «Про здійснення реорганізації освітніх закладів», яким постановила здійснити реорганізацію юридичних осіб (навчальних закладів), в тому числі Подорожненського «Навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільного навчального закладу» Великоандрусівської сільської ради, шляхом його приєднання до Комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради.

Таким чином, було прийнято рішення про утримання навчальних закладів за рахунок бюджетів об`єднаних територіальних громад.

Після зміни власника школи відбулися суттєві зміни в заробітній платі вчителів, зокрема сільська рада перестала виплачувати вчителям надбавки і премії, передбачені чинним законодавством, в результаті чого у вересні 2017 року йому було недоплачено 3872 грн.

Вважає, що відповідно до ст. 57 Закону України «Про освіту» має право на отримання щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обов`язків.

Також зазначив, що його посадовий оклад у 2017 році становив 3872 грн.

З цих підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Комунальний заклад «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права та прошення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області 06 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено з інших підстав.

Постановою Верховного Суду від 11 червня 2020 року вказану постанову апеляційного суду скасовану, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.

Частинами першою, сьомою статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

За змістом статті 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить: основна заробітна плата. Це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

додаткова заробітна плата. Це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норм.

Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальну середню освіту» законодавство України про загальну середню освіту базується на Конституції України і складається з Закону України «Про освіту», цього Закону, інших нормативно-правових актів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Трудові відносини в системі загальної середньої освіти до 28 вересня 2017 року, тобто на час виникнення спірних правовідносин, регулювалися Законом України від 23 травня 1991 року № 1060-ХІІ «Про освіту», який втратив чинність у зв`язку з прийняттям Верховною Радою України у новій редакції Закону України від 05 вересня 2017 року № 2145-VIII «Про освіту».

Згідно з абзацом десятим частини першої статті 57 Закону України від 23 травня 1991 року № 1060-ХІІ «Про освіту» держава забезпечує надання педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків.

Відповідно до пунктів 24 Порядку надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2000 року № 898, щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам надається за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні, відсутність порушень виконавчої і трудової дисципліни та здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці. Щорічна грошова винагорода за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків надається відповідно до положення, яке затверджується керівником навчального закладу чи методичної установи за погодженням з профспілковим комітетом і може включати в себе додаткові критерії, крім визначених у пункті 2 цього Порядку, з урахуванням специфіки навчального закладу чи методичної установи. Щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу чи методичної установи, а керівникам за погодженням з організацією вищого рівня.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді вчителя фізкультури та захисту Вітчизни Подорожненського НВК і за 2017 рік не отримав щорічну грошову винагороду, передбачену статтею 57 Закону України «Про освіту».

19 червня 2017 року Великоандрусівською сільською радою прийняте рішення «Про прийняття у власність Великоандрусівської ОТГ Подорожненського НВК та Великоандрусівської школи».

20 липня 2017 року Великоандрусівською сільською радою прийнято рішення № 130 «Про надання права розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня», за яким розпорядником коштів є КУ «Центр з обслуговування закладів та установ Великоандрусівської ОТГ» (а.с. 127) та рішення № 133 «Про здійснення реорганізації освітніх закладів» (а.с. 23-26).

Реорганізацію навчальних закладів, зазначених у рішенні Великоандрусівської сільської ради від 20 липня 2017 року № 133, завершено 12 грудня 2017 року, Подорожненський НВК припинено, його правонаступником є КЗ НВК, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі розпорядження Великоандрусівського сільського голови Світловодського району Кіровоградської області від 07 вересня 2017 року № 44/2-гр було призначено виплату грошової винагороди вихователям дошкільного відділення Подорожненського НВК в розмірі 100 % посадового окладу, а технічному та обслуговуючому персоналу 30 % мінімальної заробітної плати.

Також Великоандрусівський сільський голова прийняв розпорядження від 25 вересня 2017 року № 48-гр, на підставі якого було призначено виплату грошової винагороди педагогічним працівникам КЗ НВК в розмірі 100 % посадового окладу, а технічному та обслуговуючому персоналу 30 % мінімальної заробітної плати.

Проте, позивач не отримав таку грошову винагороду, з причин порушення трудової дисципліни, що не заперечується відповідачем у наданому відзиві на позов (а.с.20-22),

Наказом голови реорганізаційної комісії від 16 листопада 2017 року №34 на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани з формулюванням «за порушення трудової дисципліни» (а.с. 46).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що юридична особа Подорожненський НВК, до якої пред`явлені вимоги щодо стягнення винагороди, припинила свою діяльність. Крім того, суд вважав недоведеними позовні вимоги щодо наявності підстав для виплати грошової винагороди у розмірі посадового окладу, відповідно до статті 57 Закону України «Про освіту», оскільки позивач вчинив дії, які свідчать про несумлінне ставлення ним до виконання своїх службових обов`язків, а саме участь у блокуванні навчального закладу з 23.06.2017 року по 19.08.2017 року, спроба зірвати підготовку навчального закладу до нового навчального року, вчинення перешкод у виконанні посадових обов`язків представників органу місцевого самоврядування 08.09.2017, участь у страйку 12-13 вересня 2017 року, визнаного рішенням від 19.09.2017 Світловодського міськрайонного суду незаконним та зрив навчального процесу, за що на позивача було накладене дисциплінарне стягнення відповідно до наказу від 16 листопада 2017 року № 34.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив зібрані у справі докази, та не з`ясував фактичні обставини справи, у зв`язку з чим поза увагою суду залишилося те, що фактичне позбавлення грошових коштів ОСОБА_1 було здійснено у вересні 2017 року, а наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, відповідно до якого останньому було оголошено догану № 34, був виданий 16 листопада 2017 року. Тобто, підстав для позбавлення ОСОБА_1 грошової винагороди у вересні 2017 року не було.

Необхідно також зазначити, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області 19 березня 2018 року, набрало законної сили, наказ про оголошення догани позивачу визнано незаконним.

Отже, апеляційним судом не встановлено підстав для невиплати щорічної грошової винагороди ОСОБА_1 у вересні 2017 року.

При цьому, як встановлено судом на час виникнення спірних правовідносин позивач займав посаду вчителя фізкультури та захисту Вітчизни у Подорожненському НВК.

Подорожненський НВК був юридичною особою, його правонаступником є КЗ НВК.

Таким чином, спірні правовідносини в цій справі склалися саме між КЗ НВК як роботодавцем та ОСОБА_1 як найманим працівником. За змістом цих правовідносин вчитель виконує покладені на нього трудові обов`язки, а роботодавець зобов`язується здійснювати оплату його праці.

Тому, невиплачена ОСОБА_1 щорічна грошова винагорода у розмірі одного посадового окладу підлягає стягненню з Комунального закладу «Навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, а заявник звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий в сумі 2880, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із Комунального закладу «Навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 щорічну грошову винагороду в розмірі посадового окладу 3872 грн.

Стягнути із Комунального закладу «Навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району в дохід Держави судовий збір за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг в розмірі 2880 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.11.2020

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський О.І. Чельник