ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1677/20
Провадження №2/477/766/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі Дячок Л.С.,

розглянувши в судовому засіданні в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товарна біржа "Українська біржа нерухомості", про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , позначеному в технічній документації літ.А, разом з розташованими на земельній ділянці житловим будинком літ.А1, площею 26, 5 кв.м, літ.В сарай, літ.Б сарай, літ.Г літня кухня, літ.г веранда до літньої кухні, літ.Д сарай, літ.Е вбиральня, №2,3,4,5,6,7 огорожі, №8,9,І,ІІ споруди, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 13 грудня 2000 року на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості» за №323 - дійсним.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 13 грудня 2000 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . 04 січня 2001 року договір було зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації за №162. Нотаріально договір не посвідчувався, та на даний час нотаріальне укладення даного договору неможливе, що змусило позивача звернутися за захистом свого права до суду.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та підтвердив обставини викладені у позовній заяві (а.с.23).

У зв`язку з відсутністю відповідача ОСОБА_2 за останньою відомою суду адресою її сповіщення здійснено шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади (а.с.28).

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, у зв`язку з наявністю доказів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи та відсутністю від нього заяв про відкладення судового засідання, таке проведено за відсутності відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377 Про перейменування окремих населених пунктів та районів Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку №323 від 13 грудня 2000 року, ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбав житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до п. 2 зазначеного договору, відчужуваний житловий будинок належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 28.09.2000 року №1-1191, зареєстрованого в Миколаївському БТІ 10.11.2000 року №162.

Відповідно до п.4 зазначеного договору будинок проданий за 1000 грн., що отримані продавцем до підписання договору, і належить новому власнику ОСОБА_1 .

Вказаний договір укладено на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості» та в подальшому нотаріально не посвідчувався. Договір зареєстровано в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 04 січня 2001 року.

В той же час, позивач позбавлений можливості розпорядження своїм майном з огляду на положення ст.227 ЦК УРСР 1963 року.

Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.

Положеннями ст. 42 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної).

Згідно з вимогами ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням.

Невиконання цих вимог тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об`єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України в редакції 1963 року суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього.

В цьому випадку не вимагається подальшого нотаріального посвідчення угоди.

Позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку між ним та відповідачем, її виконання та обставин, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди.

Таким чином, суд вважає можливим захист прав позивача шляхом визнання вказаного договору дійсним.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу, зареєстрований тринадцятого грудня 2000 року за № 323 Товарною біржею «Українська біржа нерухомості» щодо житлового будинку АДРЕСА_1 між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення (складення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Семенова