Ухвала

10 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 214/566/18

провадження № 61-15689ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відшкодування йому моральної шкоди в розмірі 500 000 грн, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року, заяву ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто заявнику.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення його заяви про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 24 вересня 2018 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року відмовлено на підставі пункту 5 частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з необґрунтованістю касаційної скарги.

В подальшому ОСОБА_1 неодноразово звертався з касаційними скаргами на ті ж самі судові рішення.

Ухвалами Верховного Суду у складі колегій Касаційного цивільного суду від 05 березня 2020 року, від 05 червня 2020 року, від 05 серпня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року на підставі пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України у зв`язку з тим, що є ухвала Верховного Суду про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 24 вересня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року на підставі пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України у зв`язку з тим, що є ухвала Верховного Суду про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на ці самі судові рішення.

21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 повторно подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року, в якій просить відшкодувати йому моральну шкоду, завдану незаконним притягненням його до кримінальної відповідальності.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає у запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Оскільки ухвалами Верховного Суду від 24 вересня 2018 року, від 05 березня 2020 року, від 05 червня 2020 року, від 05 серпня 2020 року, від 24 вересня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 насудові рішення, які повторно оскаржуються заявником цією касаційною скаргою, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов