ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 жовтня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/2772/19

Головуючий у першій інстанції - Бараненко С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/756/20

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Кривопиші Я.О.,

позивач за первісним позовом і відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом і позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

третя особа: приватний нотаріус Козелецького районного нотаріального округу Ткаченко Наталія Володимирівна,

особи, які подали апеляційні скарги: представник ОСОБА_1 - адвокат Гречко Наталія Олександрівна, представник ОСОБА_2 - адвокат Святогор Євген Анатолійович,

на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 березня 2020 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 14.03.2020, смт Козелець,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив усунути останню від права на спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3 . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 заповіту не залишав. Звертаючись до нотаріуса з приводу прийняття вказаної спадщини, ОСОБА_1 дізнався, що окрім нього спадкоємцем ОСОБА_3 є дружина останнього ОСОБА_2 . Вона має бути усунута від права на спадкування вищевказаного майна, оскільки зі слів ОСОБА_3 шлюб між ними розірвано і разом вони тривалий час не проживали й не вели спільного господарства. ОСОБА_2 ухилялася від надання ОСОБА_3 необхідної допомоги та не давала грошей на життєві потреби, хоча у той час вона працювала. Поховання ОСОБА_3 здійснено сусідами. ОСОБА_1 хоч і проживав окремо, але постійно надавав своєму батькові фінансову та іншу допомогу, часто приїжджав до нього та допомагав, що можуть підтвердити сусіди, які кожен день дзвонили йому і розповідали про батька та про те, якої допомоги він потребує.

У вересні 2019 р. ОСОБА_2 подала зустрічний позов, в якому просила усунути ОСОБА_1 від права на спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_3 . Вимоги зустрічного позову обґрунтовуються тим, що 16.12.1975 між нею та ОСОБА_3 укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 останній помер. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 . За її отриманням ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса, де дізналася, що за прийняттям цієї ж спадщини звернувся і син спадкодавця - ОСОБА_1 . Він має бути усунутий від права на спадкування після смерті ОСОБА_3 як такий, що ухилявся від надання батькові допомоги, якої він потребував через похилий вік та хворобу, перебуваючи у безпорадному стані. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не спілкувалися; весь період перебування її у шлюбі з спадкодавцем ОСОБА_1 і ОСОБА_3 проживали окремо один від одного. Участі в утриманні та похованні батька ОСОБА_1 не брав і будь-якої допомоги йому не надавав.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що факту перебування ОСОБА_3 у безпорадному стані не встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є недоведеними.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Гречко Н.О. просила скасувати вказане рішення та задовольнити його позовні вимоги. Доводи скарги зводяться до такого:

- ОСОБА_1 надано достатньо доказів, що підтверджують факт перебування ОСОБА_3 у безпорадному стані і що факт ухиляння ОСОБА_2 від надання спадкодавцеві допомоги підтверджується показаннями допитаних як свідків сусідів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

- показання свідка ОСОБА_8 про те, що він разом з ОСОБА_3 ловили рибу та возили її ОСОБА_2 , що вона постійно приходила і допомагала спадкодавцеві і що його сина він ні разу не бачив, спростовуються показаннями свідків, допитаних за клопотанням ОСОБА_1 . В той же час ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом не проживали, що остання не знала, що ОСОБА_3 потребує допомоги та не знала про його смерть, що свідчить про відсутність спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- свідок ОСОБА_9 - падчерка ОСОБА_3 та рідна дочка ОСОБА_2 , є зацікавленою особою, показання якої свідчать на користь її матері;

- ОСОБА_10 пояснила, що знає ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як сім`ю вже більше 50 років, але проживають вони окремо. Про те, чому подружжя не проживало разом, вона пояснити не змогла;

- свідок ОСОБА_11 зазначила, що ОСОБА_3 допомоги ні в кого не просив, а ОСОБА_1 приїжджав до батька лише для того, щоб попросити гроші. Проте вона вказала, що про ці факти їй відомо зі слів ОСОБА_2 .

Представник ОСОБА_2 - адвокат Святогор Є.А. у своїй апеляційній скарзі просить скасувати зазначене рішення в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог та ухвалити рішення, яким їх задовольнити. Доводи цієї скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 постійно проживав окремо від батька, не надавав останньому допомогу та не утримував і не поховав його, участі у спільному з батьком господарстві ОСОБА_1 не брав, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; останнім часом вони не спілкувалися. Крім того, документально підтверджується, що ОСОБА_3 проживав один. ОСОБА_1 ухилявся від надання батькові допомоги, незважаючи на те, що останній через хворобу та похилий вік перебував у безпорадному стані.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Гречко Н.О. підтримала подану нею апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Святогора Є.А. просила залишити без задоволення, а представник ОСОБА_2 - адвокат Святогор Є.А. підтримав подану ним апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гречко Н.О. просив залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що вони підлягають відхиленню.

У справі встановлено таке.

ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.10.1959 і рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05.12.2018 у справі № 577/5076/18, що набрало законної сили (арк. 7, 8).

16.12.1975 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб; їхні прізвища після укладення шлюбу - ОСОБА_2 (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 16.11.2018 на арк. 85).

З 12.04.2016 по 06.05.2016 ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в Національному інституті раку з діагнозом: меланома шкіри лівої голені, у зв`язку з чим йому проведена операція з її видалення. Післяопераційний період пройшов без ускладнень, ОСОБА_3 виписаний додому у задовільному стані. Це підтверджується витягом з медичної картки амбулаторного хворого № 21194/19 (арк. 47-49).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 09.10.2018 - арк. 6). З копії лікарського свідоцтва про смерть № 152 від 09.10.2018, виданого Остерською міжлікарняною амбулаторією, вбачається, що смерть ОСОБА_3 настала через хронічне порушення мозкового кровообігу та загальний атеросклероз (арк. 14).

Відповідно до копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 10.09.1992, ОСОБА_3 є власником 13/50 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 (арк. 9).

Згідно з копією акта обстеження факту проживання ОСОБА_3 від 02.05.2019, що складений депутатом Остерської міської ради у присутності сусідів, останній був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживав один. Він був пенсіонером, який самостійно вів своє домогосподарство. Разом з ним останні 10 років ніхто не проживав. З 2018 р. догляд за ним і допомогу надавали сусіди - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які і поховали його після смерті (арк. 13).

З копій довідок виконкому Остерської міської ради № 1528 та № 1529 від 03.05.2019 вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 разом з ним не проживала та не вела спільного господарства (арк. 11, 12).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 57370296 від 29.08.2019 до майна померлого ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Ткаченко Н.В. заведено спадкову справу (арк. 31).

Допитані судом І інстанції як свідки сусіди ОСОБА_3 , показання яких описано в оскаржуваному рішенні, показали таке:

- ОСОБА_4 та ОСОБА_5 : ОСОБА_3 проживав один, що вони ОСОБА_2 в нього ніколи не бачили та що ОСОБА_1 приїжджав до батька та просив сусідів доглянути його і давав їм на це гроші;

- ОСОБА_6 та ОСОБА_7 : ОСОБА_3 потребував догляду, так як мав проблеми з ногами, й приблизно 2 тижні до смерті він перебував у безпорадному стані. ОСОБА_1 приїжджав до батька і надавав йому посильну, в тому числі й матеріальну, допомогу. Декілька разів вони бачили ОСОБА_2 в гостях у ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_8 : подружжя ОСОБА_2 один одного підтримували, але разом не проживали. Коли ОСОБА_3 захворів, ОСОБА_2 також була на лікуванні. ОСОБА_1 він ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_9 - падчерка ОСОБА_3 показала, що її мати ОСОБА_2 постійно спілкувалася з її вітчимом. Останнім часом в нього були проблеми з ногою; ОСОБА_9 пропонувала йому допомогу, але він від неї відмовився. ОСОБА_1 вона бачила лише один раз, коли їй було років 8-9. Такі ж свідчення дала свідок ОСОБА_10 , яка є сусідкою померлого, та додала, що ОСОБА_1 ніколи не бачила, а ОСОБА_3 казав, що відмовився від сина.

Свідок ОСОБА_11 , яка є подругою ОСОБА_2 , повідомила, що ОСОБА_3 знала мало, допомоги він ні в кого не просив. Вона чула, що син приїжджав до батька лише просити гроші.

Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, і встановлених у справі обставин доводить суд таких висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 в абз. 3 п. 6 роз`яснює, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

На підставі наявних у справі доказів неможливо дійти висновку, що протягом якого-небудь значного і безперервного проміжку часу, в тому числі й протягом 2 тижнів до смерті, ОСОБА_3 перебував у безпорадному стані, а також що останній потребував сторонньої допомоги та звертався за її наданням до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та що вони у свою чергу ухилялися від надання йому такої допомоги. Навпаки, зі слів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_3 відмовлявся від запропонованої йому допомоги. Крім того, матеріали справи не містять висновку медичної установи про необхідність здійснювати за ОСОБА_3 сторонній догляд.

Отож висновок суду І інстанції про відмову в задоволенні позовів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є вірним, а доводи апеляційних скарг судом відхиляються як такі, що суперечать встановленим у справі та описаним вище обставинам і визначеним відповідно до них правовідносинам.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Гречко Наталії Олександрівни та представника ОСОБА_2 - адвоката Святогора Євгена Анатолійовича залишити без задоволення, а рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову виготовлено 04.11.2020.

Головуючий: Судді: