РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.

за участю секретаря Білої А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача третя особа: ОСОБА_5 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яку отримав відповідач - батько позивача. Позивач з 2001 року працює та проживає в Італії, дізнавшись про смерть матері ІНФОРМАЦІЯ_1 вилетіла до м. Херсона. Після смерті матері позивач 21.01.2017 року звернулась до лікаря, у зв`язку із чим їй діагностували гіпертонічну кризу, ознаки церебральної кризи, призначили лікування та постільний режим, але 29.01.2017р. позивач змушена була повернутись до Італії. Для надання заяви про прийняття спадщини 24.05.2017р. позивач прилетіла з Італії, але застудившись у дорозі знову пролежала хворою до самого виїзду 03.06.2017р. Лікар діагностував хворобу: аденовірусний керото- кон`юнктивіт правого ока. Відповідач запевнив, щоб вона не переживала за спадок, оскільки її сестра теж не встигла подати заяву і він оформив на себе. Однак 10.07.2018р. коли позивач знову приїхала то батько її не впустив у квартиру при цьому сказав, що квартиру він подарував сестрі - ОСОБА_5 . У зв`язку із чим просить визначити додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її мати ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати недійсним 1/4 частини свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скрипка Ю.М. на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , яке складається з 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позовні вимоги за підставами викладені у позові, у подальшому просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем пропущено строк для прийняття спадщини без поважних причин, у подальшому просила розглянути справу без її участі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши думку учасників процесу, покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи.

Судом встановлено, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 від 19.07.2018р. ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком записаний ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_6 , про що актовий запис складений міським відділом державної реєстрації актів бюро цивільного стану Головного управління юстиції у херсонській області.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 24.11.1999року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 належить квартира АДРЕСА_1 , на праві приватної сумісної власності.

Згідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , про що зроблений актовий запис №49.

Відповідно до закордонного паспорту України № НОМЕР_3 виданого 03.08.2010року органом 6511, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перетинала кордон України в 2017р. та 2018р.

Відповідно до медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зверталась до лікаря за медичною допомогою 21.01.2017року, 24.01.2017року, 27.01.2017року, 25.05.2017року та 29.05.2017року.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №131276074від 18.07.2018 року, ОСОБА_5 є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування посвідченого 10.07.2018року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скрипка Ю.М., номер запису про право власності 27043323.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Якщо спадкоємець протягом зазначених у ст.1270 ЦК України строків (6 місяців) не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, має право звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо суд встановить, що причини пропуску строку для прийняття спадщини були поважними (тривале відрядження, хвороба тощо), то він визначає додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року (справа №6-1486цс15), Верховного Суду України від 26 червня 2019 року (справа № 565/1145/17) відповідно до частини третьої етапі 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У справах №198/476/16-ц (Постанова від 18.01.2018 року), №712/656/15-ц (Постанова від 12.02.2018 року) та Постанові Верховного Суду від 6.06.2018 року, справа №595/9058/17-ц, касаційний суд вказав, що норми частини третьої стаття 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Згідно зі ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (стаття 236 ЦК України).

Як роз`яснив Верховний Суд України, іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо (абз. 3 п.27 постанови Пленуму №7). Зокрема, підставами для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним може бути оформлення його не уповноваженою на те посадовою особою; оформлення не за місцем відкриття спадщини; недодержання встановленої законом форми свідоцтва; видача свідоцтва, якщо серед імовірних спадкоємців за законом або заповітом є ненароджена дитина спадкодавця, зачата за його життя тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, сторони зобов`язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду.

За правилами, встановленими ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В силу ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, вимоги позивача про надання додаткового строку для прийняття спадщини не підлягають задоволенню судом, оскільки позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження цього, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачем з поважних причин, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню судом інші вимоги позивача про визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину, оскільки вимога позивача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом у даній справі є похідною від першої - призначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Посилання позивача на покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , як на докази на підтвердження поважності причини пропущення нею строку на прийняття спадщини не приймаються судом до уваги, як такі, що спростовані встановленими в судовому засіданні обставинами.

Керуючись ст. ст. 16, 203, 215, 236, 1220, 1222, 1269, 1270, 1272,1301 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 19, 76, 81, 82, 89, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

ухвалив :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. І. Кузьміна

Повний текст рішення складено 18.11.2020 року