Справа 524/6322/19
Провадження № 2/524/469/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: Головуючого судді - Андрієць Д.Д., за участю секретаря(помічника судді) - Лобової А.Ю., представника позивача - Льопи О.В., відповідача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Тищенка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСЬОЛ лтд" до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування збитків, завданих ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПСЬОЛ лтд" звернулось із позовом до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просило стягнути на свою користь збиток, завданий внаслідок ДТП в розмірі 15960,63 грн.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

18.06.2018 в м.Кременчуці на перехресті вул.Троїцька та Академіка Маслова відбулась ДТП в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб, власником якого є ТОВ "ПСЬОЛ лтд". На місці ДТП було складено європротокол за яким відповідач визнала свою вину у вчиненні ДТП. Для відновлення пошкодженого автомобіля було витрачено 31830,01 грн(вартість відновлювального ремонту). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «УПСК». ПрАТ «УПСК» виплатило страхове відшкодування на загальну суму 15869,38 грн. Станом на дату подання заяви невідшкодованою залишається сума 15960,63 грн, яка, на думку позивача, підлягає стягненню з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

В своєму відзиві відповідач зазначив, що проти задоволення позову заперечує. Вважає, що позов було пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну складає 50000 грн, а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача не перевищувала ліміт відповідальності страховика. На думку відповідача, позивач необґрунтовано збільшує обсяг робіт та незаконно перекладає на неї вартість ремонту автомобіля, яка не пов`язана з ДТП. Також вважає, що позивачем не надано належних доказів розміру завданої шкоди.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

Третя особа, ПрАТ «УПСК», в судове засідання не з`явилось, пояснень до суду не подало.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

Ухвалою суду від 10.12.2019 витребувано від ПрАТ "УПСК" належним чином завірену копію страхової справи щодо відшкодування шкоди, завданої власнику транспортного засобу Hyundai Grandeur, д.н.з НОМЕР_1 - ТОВ "ПСЬОЛ лтд" в результаті ДТП, яка сталась 18.06.2018

Ухвалою суду від 31.08.2020 призначено по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСЬОЛ лтд" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих ДТП, судову автотоварознавчу експертизу; провадження по справі зупинено.

Ухвалою суду від 13.11.2020 відновлено провадження.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

18.08.2018 о 07:50 на перехресті вул.Троїцька та вул.Академіка Маслова в м.Кременчуці відбулась ДТП за участю транспортних засобів - Opel Kadett, НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та Hyundai Grandeur, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

На місці ДТП було складено повідомлення про ДТП(а.с.90) за яким ОСОБА_1 визнала свою вину.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника Opel Kadett, НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ "УПСК".

20.06.2018 ТОВ "ПСЬОЛ лтд", який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є власником транспортного засобу Hyundai Grandeur, д.н.з НОМЕР_1 , направлено на адресу ПрАТ "УПСК" повідомлення про ДТП.

Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 18.06.2018, проведеного за участю представника ПрАТ "УПСК" було зафіксовано такі пошкодження транспортного засобу Hyundai Grandeur, д.н.з НОМЕР_1 : розрив та деформація переднього бампера(заміна, фарбування); кронштейн бампера правий(заміна); фара передня права зчісування розсіювача(полірування); деформація переднього правого крила(ремонт, фарбування); деформація правої частини капота 3х20(ремонт, фарбування); деформація реєстраційного номера(заміна); решітка радіатора(заміна).

У відповідності до проведеної ПрАТ "УПСК" ремонтної калькуляції від 20.09.2018, вартість ремонту з ПДВ становить 28085,56 грн(а.с.107).

ПрАТ "УПСК" було сплачено ТОВ "ПСЬОЛ лтд" відповідно до платіжного доручення №1303 від 18.07.2018 - 9275,17 грн; відповідно до платіжного доручення №1647 від 10.09.2018 -1955,03 грн; відповідно до платіжного доручення №1738 від 24.09.2018 - 4639,18 грн, а всього 15869,38 грн.

Згідно видаткової накладної №19 від 12.07.2018 ТОВ "ПСЬОЛ лтд" було придбано накладку бампера на суму з ПДВ 9800 грн; відповідно до видаткової накладної №21 від 12.07.2018 придбано: форсунку омивача фар, кожух форсунка омивача фар, решітку-радітор, кришку-решітку радіатора на загальну суму з ПДВ 5836,01 грн(а.с.15-18).

Відповідно до акта надання послуг від 06.08.2018 №258, ТОВ "ПСЬОЛ лтд" було витрачено 6714 грн на ремонт переднього бампера, решітки радіатора, фари передньої крила правого, капоту(а.с. 19, 22).

Також, за проведення робіт з фарбування капоту та переднього бампера позивачем сплачено 9480 грн(а.с.21, 24)

НОРМИ ПРАВА

Згідно з частиною першою статті 1166 Цивільного Кодексу України(далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. (статті 1,6 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Згідно зі статтею 36 цього Закону сума франшизи має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОЦІНКА СУДУ

Суд відзначає, що сторонами не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 15869,38 грн.

Предметом спору є обставини щодо недостатності суми страхового відшкодування для відновлення становища пошкодженого майна позивача - транспортного засобу Hyundai Grandeur, д.н.з НОМЕР_1 .

Так, на переконання суду, факт здійснення позивачем відновлювального ремонту підтверджується актами надання послуг з відміткою відповідної посадової особи позивача про виконання їх в повному обсязі.

Суд також відзначає, що проведені позивачем роботи згідно актів від 06.08.2018 №258 та №261 в повній мірі відповідають зафіксованим пошкодженням транспортного засобу відповідно до акту огляду транспортного засобу від 18.06.2018.

Розмір понесених позивачем витрат на придбання деталей та виконання робіт підтверджується наданими копіями платіжних доручень(а.с.17,18,22, 24).

Суд наголошує на тому, що розмір понесених позивачем витрат відповідачем спростований не був. Так, судом було призначено автотоварознавчу експертизу, однак експертом зазначено про неможливість її проведення у зв`язку із розбіжністю даних ПрАТ «УПСК» та ТОВ «ПСЬОЛ лтд». Однак, на переконання суду, експертом не було враховано пояснення позивача, викладені в заяві про зменшення позовних вимог щодо виключення із розміру збитків, які на думку позивача підлягали відшкодуванню, суми, зазначеної в акті наданих послуг №259 від 06.08.2018.

Щодо доводів відповідача про те, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем по справі.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 04 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц: «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови).»

Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що: «правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати)».

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст.1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, з якою погодився і Верховний Суду у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17.

Враховуючи наведені висновки Верховного Суду України та Верховного Суду та приймаючи до уваги те, що сума виплаченого страхового відшкодування є меншою ніж розмір понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про те, що на відповідача, як особу винну у заподіянні шкоди позивачу, покладається обов`язок щодо відшкодування різниці між виплаченою сумою страхового відшкодування та розміром понесених позивачем витрат на відновлення пошкодженої речі, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Отже, з огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що належним відповідачем по справі є ПрАТ «УПСК».

Відтак, враховуючи те, що відповідачем не було спростовано вимоги позивача та з огляду на наведені в рішенні суду правові позиції Верховного Суду України та Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки, завдані ДТП в сумі 15960,63 грн, що становить різницю між сумою страхового відшкодування та розміром понесених позивачем витрат на відновлення транспортного засобу.

Відповідно до ст..141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1921 грн.

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Псьол ЛТД" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Псьол ЛТД", кошти в сумі 15960,63 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Псьол ЛТД" судові витрати, які складаються із судового збору у сумі 1921 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 18.11.2020

Суддя Д.Д.Андрієць