Справа № 175/4967/19
Провадження № 2/175/1426/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

05 листопада 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Кравченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила суд постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням: будинком АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за вищевказаною адресою.

Позивачка ОСОБА_1 та її адвокат за ордером про надання правової допомоги ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими відправленнями, що повернулися до суду як не вручені (а.с.36-37,47-48), відзив на позовну заяву відповідач не подав, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Вислухавши позивачку та її адвоката, свідка ОСОБА_4 , повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Встановлено, що на підставі Договору дарування від 28 серпня 2007 року посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Черновською Л.Г., ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

ОСОБА_2 є рідним племінником позивачки, яка в 2005 році разом з чоловіком оформила опікунство над на той час неповнолітнім ОСОБА_2 .

Згідно довідки про склад сім`ї та проживання Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №8262 від 16 грудня 2019 року (а.с.11), в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивачка), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син позивачки), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син позивачки), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (племінник позивачки), який зареєстрований але не проживає з 2013 року, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (чоловік позивачки).

Факт не проживання ОСОБА_2 в спірному будинку підтверджується рапортом старшого ДОП СП Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Аллахвердян Е. від 29.09.2020 року (а.с.50).

Відповідач ОСОБА_2 в спірному будинку не проживає з 2013 року по теперішній час, особистих речей в будинку не має, відповідач не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання будинку не надає. Реєстрація відповідача ОСОБА_2 у будинку порушує права власника нерухомого майна ОСОБА_1 на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у її власності.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку без поважної причини з червня 2013 року, у позивачки виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням: будинком АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 повинно бути стягнено сплачений позивачкою судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. 15, 16, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням: будинком АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Озерянська Ж.М.