печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Самолюк Ю.Ю.

за участю

представника відповідача Щепанського А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Державна казначейська служба України про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 10 950 000 (десять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят тисяч гривень нуль копійок) та зазначив, що 14.08.2003 року ОСОБА_1 набуто право приватної власності на транспортний засіб ЕПЕС-ВЕХ2» 1831L, 1999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 (далі - ТЗ, транспортний засіб). Даний транспортний засіб є спеціалізованим транспортом, який використовується для транспортування коней. 06.03.2006 року між Позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір Комісії № 1. В подальшому, у зв`язку із укладенням шлюбу ОСОБА_2 змінено прізвище на ОСОБА_1 . Відповідно до п. 1.1. Договору комісії, Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітета за винагороду вчинити від свого імені за рахунок Комітента наступні правочини: систематично укладати із юридичними та фізичними особами (в т.ч. Фізичними особами- підприємцями) договори оренди спеціалізованого транспортного засобу «MERCEDEC-BENZ» 1831L, І999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі права приватної власності, що підтверджується технічним паспортом НОМЕР_3 , виданим МРЕВ-4 ДАІ ГУ УМВС України в м. Києві 14.08.2003 року. Цільове призначення використання автомобіля - транспортування коней. Згідно п. 10.1.даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 02.03.2020 року. В свою чергу, 29.06.2006 року між ФОП ОСОБА_2 (комісіонером) та ТОВ «М АГНАТ-М» укладено договір оренди транспортного засобу №1/290606, у відповідності до в 1.1. якого, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець (ФОП ОСОБА_2 ) передає, а Орендар (ТОВ "МАГНАТ-М") приймає у строкове платне користування транспортний засіб, інформацію про який зазначено у п. 1.2. даного договору (далі - Договір осенди). Відповідно до п. 1.2. Договору оренди, предметом договору, є транспортний засіб «MERCEDEC-BENZ» 1831L, 1999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , номерний так НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі права приватної власності, що підтверджується технічним паспортом НОМЕР_3 , виданим МРЕВ-4 ДАІ ГУ УМВС У`країни в м. Києві 14.08.2003 року. 18.08.2007 року ТОВ «МАГНАТ-М» видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . Відповідно до п. 4.1. зазначеного Договору оренди, за оренду автомобіля Орендар . иачує Орендодавцю плату у розмірі 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч гривень нуль копійок) за кожен місяць оренди транспортного засобу. Орендна плата сплачується готівковими коштами 29.06.2006 року сторонами Договору оренди укладено Акт приймання-передачі транспортного засобу. Таким чином строк оренди почав обчислюватись з 29.06.2006 року за тривав до 29.06.2011 року. В свою чергу, 28.06.2011 року між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «МАГНАТ-М» укладено додаткову угоду до Договору оренди. Таким чином, виходячи із положень Додаткової угоди від 28.06.2011 р. до Договору оренди транспортного засобу №1/290606 від 29.06.2006 року, строк оренди транспортного засобу становить 15 років та закінчується 29.06.2021 року. В свою чергу, 26.05.2012 року о 19:40 год. на ділянці дороги Київ - Харків (395 км) інспектором ДПС взводу № 1 роти ДПС старшиною Сердюком Є.В. зупинено ТЗ «MERCEDEC-BENZ» 1831L, 1999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , номерний нак НОМЕР_2 ), який належить Позивачу на праві приватної власності. Інспектором складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу із зазначеною причиною затримки «У зв`язку із орієнтуванням» та переміщено ТЗ на територію Чугівського PB УМВС України в Полтавській області. Також під час затримки ТЗ з`ясовано, що автомобіль знято з реєстрації 24.03.2012 року. Таким чином, зважаючи на вищезазначені обставини, транспортний засіб не перебував в користуванні Позивача та безпідставно утримався починаючи із 26.05.2012 року по 04.07.2018 року. Тобто протягом 6 років та 1 місяця. Зазначене свідчить про те, що за період часу, який дорівнює 6 рокам та 1 місяцю, тобто 73 місяці, Позивач не отримував прибуток від Оренди ТЗ, який він реально міг та отримував би за звичайних умов, якщо б його права не було порушено державним органом. Тому, оскільки вилучений Транспортний засіб не перебував у користуванні Позивача протягом 73 місяців, розмір понесених Позивачем збитків становить 10 950 000 (десять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят тисяч гривень нуль копійок). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що у зв`язку із незаконним вилученням ТЗ Позивач не зміг отримати орендні платежі на підставі Договору оренди автомобіля, що призвело до завдання збитків у формі упущеної вигоди. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявивлись, через канцелярію суду було подано заяву про розгляд справи у їх відсутність та просили задовільнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в ньому. Представник відповідача Міністерства внутрішніх справУкраїни в судовому засіданні просиві відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, про що повідомлявся належним чином, неявки суду не відомі. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, 14.08.2003 року ОСОБА_1 набуто право приватної власності на транспортний засіб ЕПЕС-ВЕХ2» 1831L, 1999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 (далі - ТЗ, транспортний засіб). Даний транспортний засіб є спеціалізованим транспортом, який використовується для транспортування коней. 06.03.2006 року між Позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір Комісії № 1. В подальшому, у зв`язку із укладенням шлюбу ОСОБА_2 змінено прізвище на ОСОБА_1 . Відповідно до п. 1.1. Договору комісії, Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітета за винагороду вчинити від свого імені за рахунок Комітента наступні правочини: систематично укладати із юридичними та фізичними особами (в т.ч. Фізичними особами- підприємцями) договори оренди спеціалізованого транспортного засобу «MERCEDEC-BENZ» 1831L, І999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі права приватної власності, що підтверджується технічним паспортом НОМЕР_3 , виданим МРЕВ-4 ДАІ ГУ УМВС України в м. Києві 14.08.2003 року. Цільове призначення використання автомобіля - транспортування коней. Інспектором складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу із зазначеною причиною затримки «У зв`язку із орієнтуванням» та переміщено ТЗ на територію Чугівського PB УМВС України в Полтавській області. Також під час затримки ТЗ з`ясовано, що автомобіль знято з реєстрації 24.03.2012 року. Таким чином, зважаючи на вищезазначені обставини, транспортний засіб не перебував в користуванні Позивача та безпідставно утримався починаючи із 26.05.2012 року по 04.07.2018 року. Тобто протягом 6 років та 1 місяця. Зазначене свідчить про те, що за період часу, який дорівнює 6 рокам та 1 місяцю, тобто 73 місяці, Позивач не отримував прибуток від Оренди ТЗ, який він реально міг та отримував би за звичайних умов, якщо б його права не було порушено державним органом. Тому, оскільки вилучений Транспортний засіб не перебував у користуванні Позивача протягом 73 місяців, розмір понесених Позивачем збитків становить 10 950 000 (десять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят тисяч гривень нуль копійок). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що у зв`язку із незаконним вилученням ТЗ Позивач не зміг отримати орендні платежі на підставі Договору оренди автомобіля, що призвело до завдання збитків у формі упущеної вигоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи норми ст.ст.27,31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року в справі № 242/4741/16-ц (провадження № 14-515цс19) вказано, що «з урахуванням того, що саме на державу покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності в цивільних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне вказати, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав. Держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган». У пунктах 5.6 і 5.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зазначено, що «шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України)». Пленум Верховного Суду України у п. 8 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, позивач своє право на відшкодування шкоди, а саме упущеної вигоди, обґрунтовував незаконністю дій Міністерства внутрішніх справ України, а саме причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що у зв`язку із незаконним вилученням ТЗ Позивач не зміг отримати орендні платежі на підставі Договору оренди автомобіля, що призвело до завдання збитків у формі упущеної вигоди, і тому позивач просить стягнути суму завданих збитків - 10 950 000 (десять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят тисяч гривень нуль копійок). Зважаючи на викладене та в зв`язку з тим, що позов подано до неналежного відповідача, відсутні клопотання позивача щодо залучення у справі належного відповідача чи заміни неналежного відповідача на належного, того, що суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи, наявні правові підстави для відмови в задоволенні позову. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 58, 60, 88, 209, 212, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Державна казначейська служба України про відшкодування збитків.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Дата складання повного тексту 26.10.2020 р.

Суддя Остапчук Т.В.