Номер провадження: 22-ц/813/9208/20
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

ознайомившись із апеляційною скаргою адвоката Бондаренка Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 27 жовтня 2020 року у справі за заявою представника боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27 жовтня 2020 року у заяві представника боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину відмовлено (а.с.31-32).

04 листопада 2020 року адвокат Бондаренко О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду (а.с.36-42).

Апеляційна скарга не може бути прийнята, виходячи з наступного.

Об`єкти апеляційного оскарження визначені у ст.ст.352, 353 ЦПК України та до них належать рішення та ухвали суду першої інстанції, що оскаржуються окремо від рішення.

Положення ч.1 ст.353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkov v. Russia», заява 26746/05, § 110).

Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі №753/23412/17, (провадження № 61-44581сво18) зроблено висновок щодо застосування положень п.25 ч.1 ст.353 ЦПК України, згідно з яким відповідно до зазначеної норми ухвала суду щодо задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

В свою чергу, у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №607/11645/15-ц (провадження № 61-817св20) вказано, що тлумачення п.25 ч.1 ст.353 ЦПК України свідчить про те, що оскарження ухвал про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,в апеляційному порядку не передбачено.

Як вбачається з апеляційної скарги, апелянт просить скасувати ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Вказана ухвала не входить до переліку ухвал, зазначених у ч.1 ст.353 ЦПК України, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Згідно зі п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За наведених обставин, ухвала суду про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бондаренка Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 27 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: