Справа № 489/2927/20
Номер провадження 2/489/1938/20
19 листопада 2020 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Губницький Д. Г.
при секретарі Підгайній Г. В.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У червні 2020 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач надав суду заяву в якій зазначив, що у судове засідання з`явитись не зможе через похилий вік та хворобу. Обставини викладені в позовній заяві підтверджує та просить її задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив задовольнити в повному обсязі з тих підстав, що відповідач не проживає за вказаною адресою протягом останніх трьох років. Погодився на заочний розгляд справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно належним чином.
Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердили той факт, що ОСОБА_6 дійсно понад три роки не проживає за вищезазначеною адресою.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_2 , на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 (будинок належить мені згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 28 лютого 1957 року, між виконкомом Заводської районної ради депутатів трудящих, згідно рішення виконкому Міської ради депутатів трудящих №237 від 06 лютого 1957 року про відведення земельної ділянки під індивідуальне будівництво, та ОСОБА_2 ).
Відповідно до довідки виданої департаментом з надання адміністративних послуг ММР за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстровано 4 особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 .
Як зазначено в позові в 2017 року ОСОБА_3 залишила дім. Де вона проживає на теперішній час позивачу не відомо. Відповідач з ним не спілкується, зв`язок не підтримує. Останній раз з нею зустрічався в 2018 році.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
На думку суду, позивач помилково послався на норми матеріального права, що регулюють правовідносини користування жилим приміщенням в будинках державного та громадського житлового фонду, а саме на статті 71, 72 ЖК України.
Спірний житловий будинок не має правового статусу державного або громадського житлового фонду, а відноситься до приватного житлового фонду, користування яким регламентується главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України.
Норми ЦК України регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян відносно членів сім`ї власника.
Так, відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
До членів сім`ї власника належать особи, зазначені в частині 2 статті 64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Відповідно до вимог статей 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, позивач при подачі позову сплатив судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Миколаєва Губницький Д. Г.