печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Винник С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

I. Позиції учасників справи.

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача грошову компенсацію моральної шкоди у розмірі 01, 00 грн. В обґрунтування позову зазначено, позивач виступав на економічному форумі, на якому відповідач під час свого виступу почав нецензурно лаятися та поводити себе доволі агресивно, жбурляв на сцену мікрофон та посвідчення, чим виявив повну зневагу до оточуючих, у тому числі до присутніх на форумі спікерів та відвідувачів загалом, та, зокрема, до позивача особисто, і чим було зіпсовано подальший перебіг форуму, відповідного настрою на прослуховування інших лекторів не було, їх подальші виступи були скуті.

Від відповідача до суду відзив не надходив.

II. Процесуальні дії та рішення суду.

29 вересня 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

09 жовтня 2020 року і 05 листопада 2020 року до суду надійшла відповідь на запит суду від 05 жовтня 2020 року, направленого згідно з частиною шостою статті 187 ЦПК України, щодо відомостей про адресу зареєстрованого у передбаченому законом місця проживання відповідача.

12 жовтня 2020 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному порядку без виклику сторін у судове засідання.

23 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку до суду надійшло клопотання позивача про проведення судового засідання з повідомленням сторін, клопотання про витребування доказів, а також про долучення доказів.

24 листопада 2020 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання позивача про проведення судового засідання з повідомленням сторін, а також ухвалою суду від 24 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

III. Фактичні обставини справи.

29 серпня 2020 року відбувався економічний форум BigMoney, на якому спікерами виступали, зокрема, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , котрий також був модератором, і відповідач ОСОБА_2 .

Позивач вказав у позовній заяві, що мав виступати на Форумі з лекцією на тему: « Як збільшити продажі онлайн ».

Під час Форуму, як вказує позивач, запрошений спікер ОСОБА_2 під час свого виступу почав нецензурно лаятися та поводити себе доволі агресивно, жбурляв на сцену мікрофон та посвідчення. Модератор ОСОБА_6 хотів декілька разів перевести розмову у бізнес-русло, однак після цих спроб з боку ОСОБА_2 був обізваний дурнем.

Завдання йому моральної шкоди позивач обґрунтував душевними стражданнями, пережитими у зв`язку із власне фактом протиправної поведінки та лайки відповідача перед аудиторією, душевними стражданнями, пов`язаними з тим, що він не міг скористатися всіма благами і перевагами, які мав дати Форум йому як лектору, зокрема, пережиті страждання не дали змоги зосередитися на виступах по темі.

IV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

У відповідності до закріплених норм у ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частин другої, третьої статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 4 вказаної Постанови Пленуму від 25 травня 2001 року № 5 зазначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

За пунктом 5 Постанови Пленуму від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають:

- наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача,

- наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що передбачено частиною другою ст. 77 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Так, позивачем було пред`явлено вимоги про відшкодування у розмірі 01, 00 грн моральної шкоди, заподіяної йому, на його переконання, поведінкою відповідача під час Форуму BigMoney , і у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовуються такі вимоги, і надав суду експертний висновок за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет https://youtube/qJ9WAviChxA від 07 жовтня 2020 року № 284/2020-ЕВ, оптичний диск із записом відео, що містилося за вказаним посиланням на зазначеній веб-сторінці.

Дослідженням електронних доказів, які міститься на оптичному диску, а саме відеозапису з веб-сторінки https://youtube/qJ9WAviChxA, першочергово не встановлено, що позивач був присутній на згадуваному заході BigMoney. Будь-яких інших доказів, у розумінні положень Глави 5 ЦПК України, на підтвердження цього матеріали справи не містять, і відповідно, доказів, що відповідач своєю поведінкою завдав моральної шкоди позивачеві.

Тобто сторона позивача не скористалась своїм правом та не виконала свій обов`язок, що полягає у поданні доказів.

При дослідженні судом доказів, він має за мету одержання необхідного їх обсягу, для вирішення справи висновку про їх реальне існування, проте такого реального існування судом при розгляді даної справи встановлено не було.

Особливість по доказуванню полягає в тому, що воно виступає як право і обов`язок осіб, які беруть участь у справі. Вони мають право подавати докази, брати участь в їх дослідженні, давати усні і письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування та заперечення, тобто мають право на доказування.

Сторони, подаючи докази, реалізують своє право по доказуванню і одночасно виконують обов`язок по доказуванню. Обов`язок по доказуванню покладається на того, хто звернувся за захистом до суду.

Право доказування виступає як можливість подання доказів, участь в їх дослідженні, попередній оцінці та гарантується сукупністю процесуальних засобів і реалізується по волі заінтересованих осіб особисто або за допомогою суду у відповідності з своїми інтересами та вибором способу поведінки.

Обов`язок по доказуванню полягає у необхідності виконання комплексу відповідних дій, який гарантується настанням несприятливих правових наслідків у випадку їх невиконання, зокрема, відмовою суду визнати наявність юридичного факту у разі невиконання стороною обов`язку по його доказуванню; якщо позивач не доведе підставу вимоги, то в позові належить відмовити.

Невиконання обов`язку по доказуванню для сторін й інших суб`єктів правового спору матиме матеріально-правові і процесуально-правові наслідки.

Обов`язок довести факт завдання моральної шкоди, того, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права покладається на позивача.

За положеннями ЦПК України, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях; суд приймає до уваги докази, які відповідають принципам належності, допустимості, достатності і достовірності.

У даному випадку до суду не подані належні докази, що містять інформацію щодо предмета доказування, за таких умов заявлений позов не підлягає до задоволення як необґрунтований.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, також не підлягає стягненню судовий збір, який було сплачено позивачем при поданні позову до суду.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись

ст. ст. 3, 8, 21, 22, 24, 34, 35, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України,

ст.ст. 1-16, 23, 201, Цивільного кодексу України,

ст.ст. 1-23, 43, 49, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Повний текст судового рішення складено 24 листопада 2020 року.

Суддя І. В. Литвинова