Справа № 461/4814/19 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/2561/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м.Львів

Справа № 461/4814/19

Провадження № 22-ц/811/2561/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Левика Я.А., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк»

на ухвалу Галицького районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 3 серпня 2020 року у складі судді Волоско І.Р.,

у справі за заявою ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась із заявою про відстрочення виконання рішення суду від 19 серпня 2019 року у справі за позовом АТ «Ідея Банк» до неї ( ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить надати відстрочку оплати заборгованості в сумі 96 904, 91 грн. на користь ПАТ «Ідея Банк» строком до 1 серпня 2021 року за виконавчим провадженням №60648390. В обґрунтування заяви посилається на те, що постановою державного виконавця Шевченківського відділу ДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 26 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження ВП №60648390 про стягнення з неї 96 904,91 грн. заборгованості на користь ПАТ «Ідея Банк» та 1 921 грн. судового збору. Зазначає, що з квітня 2020 року вона не працює, інших доходів не має, за 2019 рік отримувала мінімальну заробітну плату, якої на прожиття разом з малолітньою дитиною ОСОБА_2 не вистачає. Вказує що у неї немає нерухомого майна, орендує житло, для оплати якого віддає більшу частину свого доходу. Просить заяву задовольнити.

Оскаржуваною ухвалою відстрочено виконання рішення суду.

Ухвалу суду оскаржує АТ «Ідея Банк». Просить її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви. Зазначає, що відповідачем разом із заявою про відстрочку виконання рішення до суду подано ряд документів на підтвердження даної заяви. Однак, відповідачем, в порушення вимог ст. 83 ЦПК України не направлено банку такі докази. Стверджує, що суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання їх копій іншим учасникам справи. Вказує, що рішення суду постановлено 19 серпня 2019 року, а відповідач звернулася з заявою 3 серпня 2020 року. Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Стверджує, що заявник звернулася із цією заявою за 11 місяців з дня постановлення рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та наявних доказів, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з такого.

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 19 серпня 2019 року задоволено позов ПАТ «Ідея Банк». Стягнуто із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за договором №С20.178.76755 від 2 серпня 2017 року у розмірі 96 904,91 грн., яка складається з: основного боргу- 46 310,69 грн., прострочого боргу 12 448,91 грн., прострочених процентів 33 012,01 грн., строкових процентів 4 383,30 грн., інших штрафних санкцій 750 грн. Вирішено питання судових витрат.

17 жовтня 2019 року Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист №461/4814/19.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 26 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження №60648390. Накладено арешт на кошти боржника.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 серпня 2019 року залишено без змін.

Заявник обґрунтовує заяву важким матеріальним становищем, нерухомого майна не має, орендує житло, для оплати якого віддає більшу частину свого доходу. Надано докази на підтвердження заяви.

Відповідно до постанови Верховний Суд України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року суд у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно із ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення.

Є встановленим, що рішення суду, виконання якого просить відстрочити ОСОБА_1 , ухвалене 19 серпня 2019 року. Тобто відстрочення цього рішення може бути лише до 19 серпня 2020 року. Оскаржувана ухвала постановлена 3 серпня 2020 року - за 16 днів до закінчення максимального строку можливого відстрочення виконання рішення.

Тому погодитись із рішенням про відстрочення виконання судового рішення строком на один рік з моменту постановлення оскаржуваної ухвали не відповідає вимогам закону.

Відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення.

Керуючись: п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк»задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 3 серпня 2020 рокускасувати та прийняти нове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви про відстрочення боржнику ОСОБА_1 виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 серпня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк`заборгованості за кредитним договором у розмірі 96 904, 91 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 19 листопада 2020 року.

Головуючий

Судді