Провадження № 2/752/2371/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.11.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод в спілкуванні з онуком та визначення порядку участі в його вихованні, -

в с т а н о в и в:

у липні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просила: усунути ОСОБА_1 перешкоди в забезпеченні її права на участь у вихованні та спілкуванні з її малолітнім онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з онуком наступним чином:

-надати можливість ОСОБА_1 виховувати її онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спілкуватись з ним кожної суботи починаючи з 17 год. 00 хв. та до понеділка 08 год. 30 хв. включно на нейтральній території, з правом перебування дитини за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , без присутності батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при цьому місцем приймання-передачі дитини кожної суботи має бути адреса місця проживання ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 - АДРЕСА_2 , і особами, які приймають-передають дитину є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а місцем приймання-передачі дитини кожного понеділка має бути Дошкільний навчальний заклад № 41 управління освіти Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Деміївська, б. 35-а, і особами, які передають-приймають дитину має бути ОСОБА_1 і вихователь вказаного дошкільного навчального закладу;

-надати можливість ОСОБА_1 виховувати її онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спілкуватися з ним кожні: понеділок-вівторок з 18 год. 00 хв. по 08 год. 30 хв.; четверг-п?ятницю з 18 год. 00 хв. по 08 год. 30 хв. на нейтральній території, з правом перебування дитини за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , без присутності батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при цьому місцем приймання-передачі дитини має бути Дошкільний навчальний заклад № 41 управління освіти Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Деміївська, б. 35-а, і особами, які передають-приймають дитину має бути ОСОБА_1 і вихователь вказаного дошкільного навчального закладу;

-надати можливість ОСОБА_1 виховувати малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спілкуватися з ним в додаткові години для можливості забезпечення навчання онука з викладачем іноземних мов, відвідування дитячих спортивних секцій, дитячих культурно-просвітницьких закладів та закладів розвитку дитячих здібностей;

-надати можливість ОСОБА_1 право на оздоровлення малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в літній період (протягом двох тижнів) та зимово-весняний період (протягом двох тижнів) за власні кошти та за своїм вибором відповідних курортів, на яких передбачено відпочинок з дітьми, у томі числі закордоном;

-надати можливість ОСОБА_1 привітати онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в святкові дні та день його народження шляхом особистого побачення з ним незалежно від його місцезнаходження.

В обґрунтування позову зазначено про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а позивач ОСОБА_1 - матір?ю відповідача ОСОБА_3 , відповідно бабусею малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.12.2017 року місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено з матір?ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

З грудня 2017 року у різні періоди часу малолітній ОСОБА_4 проживає за різними адресами місця проживання батьків - відповідачів у справі.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_3 втратила роботу, є безробітною, без самостійного доходу та втратила материнські інстинкти та почуття. Відповідач ОСОБА_2 також не має постійного стабільного заробітку та місця роботи. Позивач вказує, що відповідачі за своїм соціальними та особистими якостями, не мають можливості та бажання створити дитині нормальні умови для проживання і розвитку. Навпаки, малолітній ОСОБА_4 , перебуваючи разом з батьками деградує, втрачає здоров?я, не отримує знання, які необхідні для дитини відповідного віку, належне харчування. Враховуючи негативні дані, що характеризують відповідачів як батьків, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки остання має можливість і бажання зробити все, що малолітній ОСОБА_4 виріс здоровою і повноцінною людиною.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.07.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

13.11.2019 року представником відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокатом Лазнюк Є.В. подано відзиви відповідачів на позов, які є аналогічними за змістом.

Згідно позицій відповідачів, викладених у відзивах, останні вважають позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, заперечують проти їх задоволення, з наступних підстав.

ОСОБА_3 зазначає, що разом з чоловіком ОСОБА_2 виховують малолітнього сина ОСОБА_4 , на здоров?я та розвиток якого негативно впливають лише конфліктні ситуації, сварки молодої родини з позивачем. Зазначає, що веде з чоловіком добропорядний спосіб життя, приділяють максимум батьківської любові та турботи дитині. Обстеженням житлово-побутових умов проживання дитини встановлено, що умови проживання та виховання малолітнього сина створено належним чином.

Зазначають про те, що позивач постійно вчиняє дії для зміни місця проживання дитини та відібрання її у батьків, що шкодить та впливає на психологічний та емоційний стан дитини, категорично заперечує проти спілкування дитини з батьком.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.11.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

При розгляді по суті позивач та представник позивача підтримали позов повністю, просили задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідачів та відповідачі проти задоволення позовних вимог категорично заперечували, просили відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні не заперечувала проти часткового задовлення позову, зокрема визначення порядку участі позивача у спілкуванні з онуком без присутності батьків.

Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків.

Судом встановлено що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 20.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (т. 1 а.с.23).

Згідно даних свідоцтва про народження дитини, батьками малолітнього ОСОБА_4 , 2015 року народження, є відповідачі у справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 є матір?ю ОСОБА_3 , відповідно - бабусею малолітнього ОСОБА_4 , 2015 року народження.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.12.2017 року, постановленим у цивільній справі № 369/743/17, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , 2015 року народження, разом з матір?ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а.с. 36-39).

Згідно листа Закладу дошкільної освіти № 41 Управління освіти Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.05.2019 року № 31, малолітній ОСОБА_4 , 2015 року народження, відвідує заклад дошкільної освіти з 01.09.2017 року, до закладу дошкільної освіти дитину приводять бабуся та батьки (т. 1 а.с.48).

Матеріали цивільної справи у т. 1 на а.с. 53 містять копію акту обстеження умов проживання дитини від 18.07.2018 року, щодо проведення обстеження за адресою: АДРЕСА_2 . Встановити із зазначеного акту спеціалістами якої установи складено вказаний акт не вбачається можливим, оскільки в останньому не зазначено вказаних даних. Згідно висновків акту, умови для проживання, розвитку, виховання дитини створені. Спальне місце на дивані з мамою, продукти харчування, одяг, іграшки в наявності.

Також, матеріали справи містять копію акту житлово-побутових умов проживання сім?ї, складеного 05.07.2018 року спеціалістами служби у справах дітей та сім?ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, відповідно до якого проведення обстеження матеріально-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого встановлено проживання за вказаною адресоюсім?ї із трьох осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; будинок в хорошому стані, є окрема кімната для дитини, окреме ліжко, всі необхідні речі, іграшки, книги; санітарний стан приміщення задовільний (т. 1 а.с.55).

Матеріали цивільної справи не містять відомостей щодо власників будинку АДРЕСА_3 , а також підстав користування вказаним будинком відповідачами та малолітнім ОСОБА_4 , 2015 року народження.

Відповідно до характеристики, наданої 19.07.2018 року закладом дошкільної освіти № 41 Управління освіти Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, на малолітнього ОСОБА_4 , 2015 року народження, останній відвідує дошкільний навчальний заклад з 01.09.2017 року; до закладу дитину здебільшого приводять та забирають бабуся ОСОБА_5 , інколи мама ОСОБА_6 ; коли дитина проживає разом з бабусею та мамою до дитячого закладу приходить вчасно, охайно та чисто одягненою. Одяг відповідає сезону. Дитина радісна, спокійна, врівноважена, добре іде на контакт з дорослими і дітьми. Бабуся і мама цікавляться перебуванням і поведінкою дитини у закладі, приймають участь у житті дошкільного навчального закладу, та відвідують батьківські збори. В разі перебування дитини за місцем проживання тата режим відвідування закладу порушується (не повідомляється причина відсутності дитини в закладі, невчасно забирається з закладу). Дитина приходить в брудному неохайному одязі, який не завжди відповідає погоді та сезону. Дитина роздратована, плаксива, незібрана, агресивна, важко пристосовується до навколишнього середовища та оточуючих. Складається враження, що дитина недоїдає. Вага дитини не відповідає середньому рівню при нормі даного віку. Батько перебуванням дитини в закладі не цікавиться (т. 1 а.с. 57).

З листа Києво-Святошинського районного центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді від 18.07.2018 року № 517, вбачається, що 17.07.2018 року фахівцем із соціальної роботи разом з психологом та представником сільської ради здійснено виїзд до сім?ї ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 ?ясовано, що ОСОБА_2 тимчасово не проживає за вказаною адресою, оскільки у будинку ведуться ремонтні роботи, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Син ОСОБА_2 проживає спільно зі своєю матір?ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . У зв?язку із відсутністю сім?ї за вказаною адресою початкову оцінку потреб дитини та сім?ї не було здійснено (т. 1 а.с. 159).

Відповідно до листа служби у справах дітей Київської обласної державної адміністрації від 04.09.2019 року № 1627/01-12, 08.07.2019 року батьки дитини ОСОБА_4 , 2015 року народження, - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з?явились до служби у справах дітей та сім?ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області; мамою подано заяву, що дитина проживає разом з нею у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_6 , батько ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_7 . Виїздом 23.08.2019 року за вказаною батьком адресою, встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_4 за вказаною адресою не проживає (т. 1 а.с. 165-166).

Положеннями ч. 2 ст. 264 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

У частині першій ст. 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, вдповідно до змісту якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд зазначає, що предметом спору у даному конкретному судовому провадженні є визначення способу участі бабусі ОСОБА_1 у спілкуванні з онуком ОСОБА_4 , 2015 року народження.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Судовим розглядом встановлено та вбачається з матеріалів цивільної справи, що між малолітнім ОСОБА_4 , 2015 року народження, та його бабусею ОСОБА_1 сформувались та існують теплі гарні, відчувається взаємна любов та прихильність, існує міцний зв?язок.

Спілкування малолітнього ОСОБА_4 , 2015 року народження, з бабусею ОСОБА_1 , а також виховання останньою онука, жодним чином не суперечить інтересам дитини, а навпаки, на думку суду, сприяє його повноцінному розвитку та вихованню у безпечній, спокійній обстановці та стійких зв?язках із сім?єю.

Аналізом доказів, наявних в матеріалах цивільної справи, у своїй сукупності, встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_3 і ОСОБА_2 склалися досить тривалі негативні конфліктні стосунки, мають місце конфліктні та спірні ситуації, які у своїй більшості стосуються питань виховання, спілкування та місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , 2015 року народження.

Відтак, за встановлених судом обставин, в межах заявлених позовних вимог, суд надходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, зобов?язання відповідачів не чинити позивачу перешкоди брати участь у вільному спілкуванні з онуком; визначення порядку участі позивача у спілкуванні з онуком кожної першої та третьої суботи кожного місяця з 10 год. до 19 год. без присутності батьків; та надання можливості позивачу вітати онука в день його народження шляхом особистого побачення з ним.

У іншій частині позовних вимог, на думку суду, слід відмовити, оскільки задоволення позову повністю призведе до фактичної зміни судом в рамках даного судового провадження місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , 2015 року, що суперечить закону, та рішенню Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.12.2017 року, яким місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , 2015 року народження, визначено разом з матір?ю ОСОБА_3 .

Питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 83, 141, 258, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод в спілкуванні з онуком та визначення порядку участі в його вихованні- задовольнити частково.

Зобов?язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Вишневе Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ) та ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка м. Донецьк, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 ) не чинити перешкоди ОСОБА_1 брати участь у вільному спілкуванні з онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у спілкуванні з онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме кожну першу та третю суботу кожного місяця з 10 год. до 19 год. без присутності батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Надати можливість ОСОБА_1 привітати її онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в день його народження шляхом особистого побачення з ним.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. судового збору в рівних частинах.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 23 листопада 2020 року.

Суддя