Житомирський апеляційний суд
Категорія 36 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/13297/19 за позовом Приватного підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 вересня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Чішман Л.М.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Приватне підприємство "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" звернулось до суду з позовом, в якому зазначено, що відповідачам на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 та вони є споживачами послуг із утримання будинку і споруд та прибудинкової території, які надаються ПП " ВЖРЕП №4".

Оскільки відповідачі протягом періоду з 1 вересня 2016 року по 1 червня 2018 року не сплачували кошти за надані послуги, утворилась заборгованість в сумі 3827 грн. 15 коп.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на свою користь 3827 грн. 15 коп. заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 1 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь ПП " ВЖЕРП №4" заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 1 вересня 2016 року по 1 червня 2018 року у сумі 3827 грн. 15 коп.

Також стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача по 640 грн. 33 коп. судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення та стягнути заборгованість за надані позивачем послуги по 1275 грн. 72 коп. з кожного із відповідачів.

Зокрема, зазначає, що його дочка ОСОБА_2 та внучка ОСОБА_3 не проживають у зазначеній квартирі, оскільки створили свої сім`ї та обрали інше місце постійного проживання. Проте, оскільки вони є співвласниками вказаної квартири в 1/3 ідеальній частці кожна, то саме в межах цієї частки належить стягувати заборгованість. Відповідно, й він має нести відповідальність за несвоєчасну сплату наданих позивачем послуг лише в межах належної йому 1/3 частини цієї квартири.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

Протягом періоду з 1 вересня 2016 року по 1 червня 2018 року позивач надавав послуги з утримання вказаного житлового будинку та обслуговування прибудинкової території.

Відповідачі не сплачували надані позивачем послуги протягом зазначеного періоду, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 3827 грн. 15 коп.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.7 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45) передбачено, що у разі, коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача ( орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

Отже, у разі визначення конкретної житлової площі, якою користується кожен із співвласників квартири, та розподілу особових рахунків плата за надані позивачем послуги нараховується по кожному особовому рахунку окремо.

Матеріали справи свідчать, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого відділом приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради 13 лютого 1998 року.

Вказана квартира була передана відповідачам у спільну сумісну власність. На час приватизації, окрім відповідачів, співвласником цього житла була дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 , його дружина померла. Він та дочка, будучи спадкоємцями за законом першої черги, не оформили свої спадкові права після її смерті.

Отже, на даний час вказана квартира перебуває у спільній сумісній власності відповідачів, частки кожного із співвласників не визначені. Матеріали справи не містять доказів того, що між відповідачами, як співвласниками, був встановлений порядок користування квартирою та відбувся розподіл особових рахунків.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув заборгованість з відповідачів в солідарному порядку.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368, 374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 вересня 2020 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: