Житомирський апеляційний суд
Справа №285/400/20 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б.
Категорія 70 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі

цивільну справу №285/400/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 лютого 2020 року, яке ухвалене під головуванням судді Сташківа Т.Б. у м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 . Посилаючись на положення ст.ст.84,91 СК України, просила стягувати аліменти на своє утримання у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення ОСОБА_3 трьох років. Свій позов обґрунтовувала тим, що з грудня 2016 року перебувала із відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від стосунків ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який проживає із нею та перебуває на її утриманні. Батько дитини матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, у зв`язку із чим вона звернулася до суду за видачею судового наказу про стягнення аліментів. Сама вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років, а тому потребує матеріальної допомоги відповідача, який може таку надавати, оскільки офіційно працює слюсарем-сантехніком у Дочірньому підприємстві «ЕКО» в місті Києві та отримує регулярний дохід.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 лютого 2020 року позов задоволено. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - 29 січня 2020 року і до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вирішено питання судових витрат. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Щодо порушення судом норм процесуального права зазначає, що отримав відповідь на відзив 28 лютого 2020 року, тоді як 25 лютого 2020 року суд ухвалив рішення в справі. Такими діями суд порушив принцип змагальності сторін, оскільки фактично позбавив його можливості надати заперечення на відповідь позивача на його відзив. Окрім того, він надав суду докази, які підтверджують поганий стан здоров`я, але такі залишилися судом поза увагою. Щодо відсутності документів у підтвердження лікування двічі на рік, таких немає у зв`язку з відсутністю самого лікування через брак коштів. Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків підтверджується, що у третьому кварталі він не отримував заробітну плату. До суду не звертався, але відділом ДВС відкрито виконавче провадження про стягнення з ДП «Еко» заборгованості. Щодо двох квартир, наголошує на тому, що дійсно є власником однієї квартири у місті Києві, у якій проживає із сином. Інша квартира є спільною власністю та у ній проживають колишня дружина із сином. Автомобіль , власником якого він є, потребує негайного поточного ремонту, на який немає коштів. Він навіть не спроможний заправити автомобіль паливом через брак коштів. На утримання сина ОСОБА_3 сплачує аліменти у розмірі ј частки доходу. Сплата на утримання позивача ще ј частки фактично позбавить його половини заробітку. Через судові спори загострилися хронічні хвороби, а під час обстеження виявлено нові, на лікування яких також потрібні значні кошти. Працює слюсарем з обслуговування теплових мереж КП «Київтеплоенерго» і ця робота є єдиним джерелом доходу. Вимушений витрачати значні кошти на оплату комунальних послуг та продукти харчування. Вважає, що позивач не потребує його матеріальної допомоги, оскільки сама зазначила, що велику кількість іграшок та речей викинула на смітник.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає безпідставним посилання відповідача на порушення судом його процесуальних прав, оскільки відповідь на відзив надіслала у визначений законом строк і порядок. Медичні документи, надані відповідачем у підтвердження хворобливого стану здоров`я, не оформлені належним чином, а тому не повинні братися судом до уваги. Рекомендації лікарів проходити лікування двічі на рік відсутні. Маючи проблеми із шлунком, відповідач у підтвердження своїх витрат додав копії чеків про купівлю продуктів, які йому заборонені. Вважає, що ОСОБА_6 надав копії саме тих чеків, які йому вигідно. Значні кошти відповідач витрачає на утримання кота і двох акваріумів із декоративними рибками, що свідчить про його високий дохід. Громадським транспортом відповідач не користується, а лише власним автомобілем, що потребує значних коштів. Окрім того, зі своїм другом відповідач надає сантехнічні послуги, за що отримує високий неофіційний дохід. Так, ОСОБА_2 періодично надсилає сину іграшки та одяг, але зазвичай поношені. Наголошує, що варто враховувати, що син росте, а тому потреба в речах для нього є постійною.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи доводиться та судом установлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.2).

Згідно з довідкою ОСББ «Колорит» ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та до складу її сім`ї входить син ОСОБА_3 (а.с.8).

Отже, малолітній син сторін проживає із матір`ю, що сторонами не заперечується та сумнівів у суду не викликає.

Відповідно до частини другої ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

За змістом частини другої ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частина четверта ст. 84 СК України).

Тобто, у жінки виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у батька дитини достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів).

Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання матері, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що батько дитини має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Задовольняючи позов та стягуючи аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 офіційно працює, має постійний дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання матері свого сина до досягнення останнім трьох років. У рішенні суд зазначив також, що доводи відповідача про неможливість сплачувати аліменти у зв`язку із поганим станом здоров`я не заслуговують на увагу, скільки не підтверджені належними доказами, а посилання на те, що на його утриманні перебуває син ОСОБА_10 , є безпідставними, оскільки останньому виповнилося вісімнадцять років, а тому обов`язок по утриманню повнолітнього сина припинився. Із огляду на зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність на момент розгляду справи будь-яких причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги позивачу в розмірі, що зазначений у позовній заяві, тобто у розмірі ј частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 .

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися із таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є юридичним обов`язком сторін.

ОСОБА_2 працює в структурному підрозділі «Київські теплові мережі» Комунального підприємства «Київтеплоенерго» з 08 жовтня 2019 року та займає посаду слюсаря з обслуговування теплових мереж IV групи кваліфікації дільниці експлуатації теплових мереж №2 району теплових мереж «Печерсько» структурного підрозділу «Київські теплові мережі» Комунального підприємства «Київтеплоенерго», що підтверджується довідкою від 10 лютого 2020 року №1/2-47 (а.с.20).

Згідно з довідкою роботодавця від 12 лютого 2020 року №04/6/349 середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 становить 13 048,25 грн. (а.с.21).

Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків підтверджується, що у першому кварталі 2019 року ОСОБА_2 . Дочірнім підприємством «ЕКО» нараховано заробітної плати в сумі 18 229,84 грн., у другому - 18 994,42 грн., а інформація про доходи за третій квартал 2019 року відсутня (а.с.22).

Постановою від 29 жовтня 2019 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження про стягнення з ДП «ЕКО» на користь ОСОБА_2 суми в розмірі 6 766,76 грн. (а.с.85).

На підставі свідоцтва про право власності від 03 березня 2016 року ОСОБА_2 та членам його сім`ї: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності в рівних долях належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.86).

Відповідно до записів, які містяться у медичних документах, копії яких приєднані до матеріалів справи, ОСОБА_2 поставлено діагнози: гіпертонічна хвороба ІІ ст., гострий флегмонозний калькульозний холецистит, хронічний гепатит (а.с.49,53-54).

Випискою з історії хвороби стаціонарного хворого № 116818 підтверджується, що ОСОБА_2 прооперований 03 жовтня 2016 року - виконано холецистектомія, дренування підпечінкового простору (а.с.53-54). Зазначено також, що післяопераційний період протікав гладко, виписаний у задовільному стані, рекомендовано обмеження фізичної активності - 1 місяць.

Із численних копій медичних довідок і обстежень, доданих до апеляційної скарги, вбачається, що ОСОБА_2 дійсно має хворобливий стан здоров`я та йому доводиться витрачати кошти на своє лікування, але жодні рекомендації лікарів не містять обмежень щодо його роботи.

Разом із тим, з урахуванням положень ст.84 СК України, яка ставить можливість стягнення аліментів на матір дитини в залежність від можливості надавати таке утримання батьком дитини, з урахуванням його аліментних обов`язків по відношенню до сина, а також стану здоров`я, з метою дотримання справедливого балансу інтересів сторін, апеляційний суд доходить до висновку, що ОСОБА_2 спроможний сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно.

Виходячи із викладеного вище, апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції, зменшуючи розмір аліментів із 1/4 до 1/6 частки, що відповідає приписам ст.376 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є, зокрема, справи про стягнення аліментів (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.367-368,374,376,381-382,384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 лютого 2020 року змінити, зменшивши розмір аліментів із 1/4 до 1/6 частки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: