г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3685/20
Номер провадження 4-с/213/11/20
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

секретар судового засідання Cтаматова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця, в порядку, передбаченому ч.1 ст.447 ЦПК України, за відсутності учасників процесу,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Пізняк В.І. звернувся до суду з вищезазначеною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить визнати пропущений строк для подання скарги таким, що пропущений з поважних та поновити його; скасувати постанову головного державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Терещенко Ю.В. про відкриття виконавчого провадження №58460918 від 21.02.2019; визнати неправомірними дії державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Бурдіян Є.Ю. щодо проведення розрахунку суми заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 з усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.10.2017 року і до повноліття дитини за виконавчим листом Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу №213/2934/17 від 17 листопада 2017 року у виконавчому провадженні №58460918 та скасувати розрахунок суми боргу; скасувати постанови: про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.02.2019; про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 02.12.2019; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 02.12.2019; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю від 02.12.2019; про внесення відомостей про боржника до Єдиного державного реєстру боржників від 03.12.2019; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.12.2019; про арешт майна боржника від 05.12.2019; про накладення штрафу від 05.12.2019, які прийняті у виконавчому провадженні №58460918 від 21.02.2019.

В обґрунтування скарги адвокат Пізняк В.І. зазначив, що в провадженні Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області в період з 21.02.2019 до 13.02.2020 перебувало виконавче провадження № 58460918, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 з усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.10.2017 року і до повноліття дитини. На його думку, в ході проведення виконавчих дій, державними виконавцями даного відділу допущено ряд грубих та умисних порушень законодавства України.

Так, жодна з вказаних у виконавчому листі адрес ОСОБА_1 не відносилась до юрисдикції Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, тому заява ОСОБА_2 , підлягала поверненню останній, у відповідності до п. 10 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з пред`явленням не за місцем виконання, але державний виконавець Терещенко Ю.В., діючи з очевидним зловживанням наданої їй влади, склала вказану постанову про відкриття виконавчого провадження та почала проводити виконавчі дії.

Крім того, державним виконавцем Бурдіян Є.Ю. було здійснено розрахунок заборгованості за аліментами в період з 17.11.2017 до 31.10.2019 за показниками середньої заробітної плати за регіоном Кривий Ріг, Дніпропетровська область, хоча ОСОБА_1 не мешкав на території міста Кривого Рогу, і у державного виконавця не було жодних правових підстав здійснювати розрахунок заборгованості за показниками з середньої заробітної плати по місту Кривому Рогу. При цьому, до розрахунку включені дані, пов`язані з нарахуванням заборгованості за цими показниками в період, коли ОСОБА_1 офіційно почав працювати в місті Кривий Ріг з 21.10.2019 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , та мав офіційну заробітну плату в розмірі 4200 грн. і з неї сплачував 25% аліментів, як було встановлено рішенням суду.

Крім того, державними виконавцями на адресу місця проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , жодної документації щодо відкриття провадження, стягнення заборгованості у примусовому порядку не надсилались, в зв`язку з чим він був позбавлений можливості письмово повідомити виконавця у строк не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин про зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження. Отже, державним виконавцем в порушення ч.1 ст.36 ЗУ «Про виконавче провадження» не вжито будь-яких дій на встановлення місця перебування боржника чи повідомлення його про примусове виконання рішення суду.

Крім цього, ОСОБА_1 значний час працював не офіційно та в середньому отримував 4000 грн. на місяць про, що було відомо ОСОБА_2 та у зв`язку з цим між ним та ОСОБА_2 укладено усну домовленість про щомісячне перерахування на її картку аліментів у розмірі встановленому рішенням суду, а саме: грошової суми у розмірі 1000 гр., які ОСОБА_1 перераховував протягом усього строку, що підтверджується у повному обсязі, матеріалами виконавчого провадження.

Також, на протиправність дій державного виконавця Бурдіян Є.Ю., вказує і те, що розрахунок проведено ним з порушеннями законодавства. Так, згідно відповіді Головного управління статистики №10-07/3016-20 від 22.09.2020 «У діючих статистичних формах, для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників, застосовується показник фонду оплати праці. Відповідно до методології ОПСП зазначені суми наводяться до утримання обов`язкових відрахувань із заробітної плати. У національній статистичній практиці середньомісячна заробітна плата штатного працівника розраховується шляхом ділення нарахованого фонду оплати праці штатних працівників за звітний місяць (період) на середньооблікову кількість штатних працівників і на кількість місяців у періоді. Таким чином, заробітна плата включає податок на доходи фізичних осіб (18%) та військовий збір (1,5%)». В свою чергу, державним виконавцем вказані відомості просто проігноровані, тому є достатні підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця Бурдіян Є.Ю. щодо проведення розрахунку суми заборгованості та скасувати розрахунок суми боргу.

Крім цього, у зв`язку з очевидною незаконністю постанови про відкриття виконавчого провадження та розрахунку заборгованості скасуванню підлягають і інші постанови щодо примусового виконання рішення, які значно звужують коло прав ОСОБА_1 .

З метою уникнення негативних наслідків передбачених п.7 ч.4 ст. 185 ЦПК України, ОСОБА_1 вживались дії з метою досудового врегулювання спору, а саме неодноразово скеровувались скарги до Міністерства юстиції України, Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). 12.10.2020 за результатами розгляду заяви у задоволенні вимог відмовлено та роз`яснено, що рішення дії та бездіяльність державного виконавця боржником оскаржуються виключно до суду.

Крім цього, просить прийняти до уваги те, що виконавче провадження з 09.12.2019 до березня 2020 знаходилось у невідомому місті та на неодноразові звернення ОСОБА_1 , інформація про місцезнаходження провадження не надавалась.

Також, просить врахувати положення п.3 п.12 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», про продовження строків під час дії карантину. У зв`язку з викладеним виникла необхідність у визнанні строк для подання скарги таким, що пропущений з поважних та у його поновленні.

В судове засідання заявник та його представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно. Адвокат Пізняк В.І. заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з перебуванням на лікарняному, на вимогах, вказаних у скарзі наполягає, та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Представник Інгулецького відділу ДВС в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Начальник відділу надала лист, в якому зазначила, що матеріали спірного виконавчого провадження перебувають на виконанні у Саксаганському відділі ДВС, тому вона не може надати будь-яких пояснень по суті даної скарги.

Представник Саксаганського відділу ДВС в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень щодо скарги не надав.

Неявка учасників процесу, відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №213/2934/17 (пр.2/213/1324/17) від 17 листопада 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини, починаючи з 24 жовтня 2017 року і до повноліття дитини.

Виконавчий документ надійшов на виконання до Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, оскільки місцем роботи боржника ОСОБА_1 було ТОВ «Криворізький хлібзавод №1», який знаходиться на території Інгулецького району м. Кривого Рогу.

З 20.02.2020 виконавче провадження №58460918, за особистою заявою ОСОБА_1 , перебуває на виконанні в Саксаганському відділі державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цьогоЗакону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Інші учасники виконавчого провадження мають право надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Скарга подана до суду представником заявника 15.10.2020 року. Оскільки розгляд заяви ОСОБА_1 Саксаганським відділом ДВС було здійснено 12.10.2020 року, суд не вважає, що ним пропущений строк для подання скарги.

Перевіряючи обставини, які викладені в скарзі на предмет порушення права заявника, суд таких не встановив. По-перше, місце відкриття виконавчого провадження було визначено стягувачем за місцем роботи боржника, відповідно до положень статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». По-друге, в даному випадку між боржником і державним виконавцем виник спір щодо розміру заборгованості за аліментами. Даний спір, відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.195 Сімейного кодексу України. підлягає вирішенню судом в позовному провадженні з обов`язковим залученням до розгляду справи стягувача за виконавчим листом та державного виконавця, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами. По-третє, боржник ОСОБА_1 не надав жодного документального підтвердження того, що державний виконавець діяв не в межах Закону України "Про виконавче провадження" і не надсилав на його адресу місця проживання жодної документації. За таких обставин, у суду відсутні будь-які підстави для скасування постанов щодо примусового виконання рішення та розрахунку суми боргу.

Керуючись ст. 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця, в порядку, передбаченому ч.1 ст.447 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти діб з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий суддя В.В.Попов.