Справа № 408/2687/20-ц
Провадження № 2/408/1737/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Булгакової Г.В.,

при секретарі Ришковій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Біловодськ Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне.

Сторони знаходяться в зареєстрованих шлюбних відносинах з 08 січня 2000 року.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає з позивачем.

Фактичні шлюбні відносини були припинені з початку 2018 року з тієї причини, що у сторін різні характери та погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, відносин в родині, у зв`язку з чим виникали часті сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги, а також неможливості подальшого спільного проживання та підтримання шлюбних стосунків сторонами.

Спільне господарство не ведеться.

На підставі вищевказаного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою в якій просила розглядати справу без її участі.

Відповідач не з`явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки до суду не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позовну заяву не подав.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Свердловська Луганської області вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що учинено актовий запис № 4 від 08 січня 2000 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає з позивачем.

Сторони тривалий час фактично разом не мешкають, шлюбні стосунки відсутні, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги, на примирення не згодні.

Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя та на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально.

Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 840 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого за подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 109, 112-114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 142, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 08 січня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Свердловська Луганської області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за актовим записом № 4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г. В. Булгакова