Справа № 296/4768/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 рокум.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі головуючого судді Шалоти К.В., за участю секретаря судового засідання Сингаївської Т.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 16.05.2019 ОСОБА_1 (яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (далі також - позивачі) звернулися до Корольовського районного суду м.Житомира із позовом до ОСОБА_6 (далі також - відповідач), в якому просили визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 внаслідок відсутності понад встановлені законом строки.

1.2. Позов обґрунтовувався тим, що позивачі та відповідач є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в якій зареєстровано 7 осіб. Вказується, що з вересня 2012 року відповідач перейшов жити на інше місце проживання та з цього часу сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть.

1.3. Посилаючись на те, що ОСОБА_6 є колишнім чоловіком ОСОБА_1 і не є членом сім`ї позивачів, не несе будь-яких обов`язків, передбачених ст. 156 ЖК України щодо утримання частки свого майна, не сплачує житлово-комунальні послуги, а також те, що факт реєстрації відповідача в спірному житлі створює для позивачів безліч незручностей, зокрема: з оплати житлово-комунальних платежів, отримання субсидії, належного використання житла, а також те, що знятися з реєстраційного обліку добровільно відповідач не бажає, місцезнаходження його невідоме, позивачі звернувся до суду з даним позовом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 28.05.2019 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/4768/19, яку вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

2.2. 04.10.2019 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира справу №296/4768/19 прийнято до провадження судді Шалоти К.В., справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

2.3. 24.10.2019 позивачі подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити (а.с. 41-43).

2.4. 03.11.2020 представник відповідача подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її та відповідача відсутності, у задоволенні позову відмовити (а.с. 100).

2.5. 06.03.2020 представник третьої особи надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності по 1/7 частки кожному належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 50,44 кв.м., що стверджується копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 06.12.2006, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Житомирської міської ради та Витягом про Державну реєстрацію прав від 24.01.2012 (а.с.16,17).

3.2. Відповідно до акту комісії ТОВ "Управляюча компанія "Полісся" №60 від 07.05.2019 вбачається, що ОСОБА_6 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , але не проживав в ній з 2012 року, що стверджують сусіди ОСОБА_8 (кв. ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_9 (кв. ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_4 (кв. ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (а.с. 18).

IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

4.2. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

4.3. Згідно із частин 1 та 3 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

4.4. За змістом частини 1 та 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. З матеріалів справи вбачається, відповідач у справі є співвласником квартири АДРЕСА_1 , стосовно якої позивачі звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

5.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, позивачі посилаючись на ст. 72 ЖК та вказують, що відповідач не проживає в спільній квартирі з 2012 року.

5.3. Суд звертає увагу, що однією з засад здійснення права власності є положення про здійснення власником правомочностей своїм майном на власний розсуд. Тобто власник здійснює їх за власною волею і не зобов`язаний отримувати на це дозвіл інших осіб.

5.4. Згідно ч.4 ст.41 Конституції України, ст.319, ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві, одна у передбачених законом випадках обмеження права власності можуть мати місце. У цьому випадку обмеження прав власника передбачені ст.ст.156, 157 ЖК України. Такий висновок зроблений Верховним Судом України у справі №6-24089св06 (ухвала від 31.01.2007).

5.5. Суд вважає необґрунтованим посилання позивачів на ст. 72 ЖК України, згідно з якою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, оскільки в цій статті мається на увазі можливість визнання наймача жилого приміщення таким, що втратив право користування, а не власника відповідного жилого приміщення.

5.6. Суд також вважає безпідставним посилання на ст. 170 ЖК України, якою передбачено, що при переході права власності на житло, власник вправі вимагати розірвання договору найму житлового приміщення, оскільки відповідач на час розгляду справи не втратив свого права спільної часткової власності на спірну квартиру.

5.7. Щодо доводів позивачів про те, що відповідач не несе витрат щодо утримання частки свого майна, до яких належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо, то такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном.

5.8. Проте, з аналізу діючого законодавства випливає, що невиконання цього обов`язку власником майна, не є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням або його виселення.

5.9. Таким чином, чинне законодавство України не передбачає визнання власника таким, що втратив право користування належним йому майном, оскільки задоволення такого позову призведе до звуження непорушного права відповідача на користування своєю власністю (спірним житлом) на власний розсуд.

5.10. За таких обставин, суд дійшов висновку, що правові підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , відсутні.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Враховуючи, що у задоволенні позову судом відмовлено, судові витрати у справі, що складаються з витрат на сплату судового збору при поданні даного позову у розмірі 768,40 грн. покладаються на позивачів.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , неповнолітноьї дочки ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі:

(1) ОСОБА_1

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_2

(2) ОСОБА_4 ,

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_3

(3) ОСОБА_5

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач:

ОСОБА_6 ,

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_5

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору:

Управління ведення реєстру

територіальної громади Житомирської міської ради,

10014, м.Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2

Суддя К. В. Шалота