Справа № 449/677/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2020 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі :

судді: Гуняк О.Я.,

за участю секретаря судових засідань: Кісіль С.З.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, уточненим згідно заяви від 15.07.2020 р., в якій остання просить: розірвати шлюб укладений між нею ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 17.01.2016 р., у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №4 та стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя с.Жирівка Пустомитівського району Львівської області, аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

Заяву мотивує тим, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку із цим, шлюбні стосунки були фактично припинені в травні 2020 р. З цього часу, вони почали жити окремо. Вона почала проживати зі своїми батьками у с.Осталовичі Перемишлянського району Львівської області.

Звертає увагу, що вона неодноразово протягом останнього часу намагалася говорити з відповідачем про їхні особисті сімейні проблеми, пропонувала спокійно вирішити їх, однак ніяких результатів це не діло. В сімейних стосунках нічого не змінювалося з часу народження їхньої дочки, і хоча вона прикладала для цього максимально зусиль, їхні відносини переросли в ще більш ворожі.

Стверджує, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, хоча його матеріальне становище та стан здоров`я, відсутність інших утриманців, дозволяють відповідачу надавати таку матеріальну допомогу.

Позивач в судове засідання не з`явилася, проте від її представника надійшла заява, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримують повністю та просять проводити розгляд справи без їхньої участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечив.

У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.01.2016 року, шлюб між сторонами було зареєстровано 17.01.2016 р., про що складено відповідний актовий запис за № 4. Шлюб було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перемишлянського районного управління юстиції у Львівській області.

Згідно свідоцтва про народження: серії НОМЕР_2 від 14.06.2016 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Слід також зазначити, що судом відповідно до Ухвал Перемишлянського районного суду Львівської області від 05.08.2020 р. та від 30.09.2020 р., сторонам двічі надавався строк на примирення, однак в судовому засіданні було встановлено, що надані для примирення сторін строки, результатів не дали та не привели до відновлення шлюбних відносин, позивач категорично заперечує проти перебування у шлюбі з відповідачем та наполягає на його розірванні.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є непорозуміння, конфлікти та суперечки через різнобічність та несумісність характерів, а також неналежне забезпечення відповідачем їхньої сім`ї.

Належної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає.

Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. - дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров`я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, обов`язок обох батьків утримувати дітей, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,зареєстрований - 17.01.2016 р., Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перемишлянського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 4.

Стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 18.06.2020 р., і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаюча за адресою: с.Осталовичі Перемишлянського району Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючий за адресою: с.Жирівка Пустомитівського району Львівська область.

Суддя О. Я. Гуняк