Справа № 309/1473/19
Провадження № 2/309/375/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого-судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Гаклик Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що:

-досудовим рослідуванням та Хустським районним судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 1 квітня 2016 року, біля 23 години 30 хвилин, керуючи легковим автомобілем «Opel Omega», д.н.з НОМЕР_1 , їдучи населеним пунктом в с.Нанково Хустського району Закарпатської області, по головній дорозі в напрямку с.Копашнево Хустського району Закарпатської області, грубо порушуючи вимоги п.п.2.9 (а), 10.1, 11.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Шкода Супер б», номерний знак Англії « YN03 ZSZ», яким керував ОСОБА_3 . Від даного зіткнення останній транспортний засіб отримав ушкодження гальмівної та рульової системи і в некерованому стані по інерції руху його викинуло на зустрічну смугу, де на лівому узбіччі відбулося зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_4 . Під час вказаної ДТП вищезазначені автомобілі отримали значні механічні пошкодження.;

-крім цього, в результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців у лівій орбітальній ділянці з переходом на чоло зліва, середньої третини лівого стегна по зовнішній поверхні, нижньої третини лівого стегна по задній поверхні, правого ліктьового суглобу по зовнішній поверхні, садна-подряпини в лівій орбітальній ділянці, струсу головного мозку, забія лівого плечового суглобу, вдавленого перелому передніх лобних пазух, ссадна чола, що виникли від виступаючих частин автомобіля під час ДТП, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП;

-своїми діями ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, тобто порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого його син - ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості;

-в результаті вчиненого відповідачем кримінального правопорушення був пошкоджений його автомобіль «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_3 , який він придбав 18 серпня 2005 року і на якому він постійно їздив, оскільки йому важко ходити, оскільки він є учасником бойових дій і придбав цей автомобіль для своїх потреб та потреб сім`ї;

- ОСОБА_2 не бажає відшкодовувати завдану йому матеріальну шкоду, що змусило його 31 травня 2016 року звернутися до старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області Курятника М.М., тобто подати позовну заяву, яка слідчим була долучена до матеріалів кримінального провадження №0000248 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України;

-згідно ухвали Хустського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2019 року у справі №309/2038/16-к клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задоволено; ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності; кримінальне провадження №0000248 відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрито у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності; цивільний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування їм шкоди, завданої злочином, залишений без розгляду у зв`язку із закриттям даного кримінального провадження на підставі ст.49 КК України;

- ОСОБА_2 , проживаючи із ним в одному селі, знаючи, у якому стані залишився його пошкоджений автомобіль, не попросив навіть вибачення, що змусило його звернутися до оцінювача - автотоварознавця та нести додаткові витрати;

-згідно висновку оцінювача - автотоварознавця ОСОБА_5 від 11 травня 2016 року вартість завданого матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику автомобіля марки «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження в ДТП, яка мала місце 1 квітня 2016 року, становить: 94785грн.94коп., витрати за експертні послуги - 1200грн.;

-окрім цього, вказаним кримінальним правопорушенням йому завдана моральна шкода за пошкоджений автомобіль, ушкоджене здоров`я його сина - ОСОБА_4 , який отримав тілесні ушкодження в результаті неправомірних дій відповідача. Розмір своїх душевних страждань він оцінює у 20000грн.,

звернувся до суду з позовом та просить: стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 95985грн.94коп. за відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому вчиненим кримінальним правопорушенням; стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 20000грн. на відшкодування немайнової /моральної/ шкоди, завданої йому вчиненим кримінальним правопорушенням.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_6 надав до суду заяву від 25 березня 2020 року /а.с.85/, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача. Позивач ОСОБА_1 27 березня 2020 року надав до суду заяву про уточнення позовних вимог /а.с.88/, згідно якої зазначив, що суму 95985грн.94коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому вчиненим кримінальним правопорушенням, він зазначив помилково, просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 73079грн. /із розрахунку 71879грн. - вартість матеріального збитку та 1200грн. - витрати на автотоварознавче дослідження/ та грошові кошти в сумі 20000грн. на відшкодування немайнової /моральної/ шкоди, завданої йому вчиненим кримінальним правопорушенням.

Ніяких інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином: через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України від 24 квітня 2020 року /а.с.90-91/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило.

Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження по справі тощо/ у справі не проводилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні позивач у справі ОСОБА_1 є володільцем автомобіль марки «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_3 / а.с.10-12/.

Відповідно до ст.ст.1166, 1167 ЦК України:

-майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала;

-моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вина відповідача ОСОБА_2 , як обов`язкова умова настання цивільно-правової відповідальності, підтверджена ухвалою Хустського районного суду від 22 квітня 2019 року, згідно якої було встановлено, що 1 квітня 2016 року ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Крім цього було встановлено, що у зв`язку з ДТП, яка мала місце 1 квітня 2016 року, з вини ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_3 , отримав значні механічні пошкодження. Ухвалою постановлено: звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України по матеріалам кримінального провадження за ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності; кримінальне провадження №0000248 відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності; цивільний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування їм шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду у зв`язку із закриттям даного кримінального провадження на підставі ст.49 КК України; роз`яснити потерпілим ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про їхнє право на пред`явлення даного позову до суду в порядку цивільного судочинства /а.с.50-51/.

Вказана ухвала суду не змінена і не скасована, набрала законної сили, тобто є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, у цій справі має преюдиционне значення, згідно ч.6 ст.82 ЦПК України.

Згідно звіту №41/05 від 11.05.2016 року про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_3 , встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику автомобіля марки «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження в ДТП, яка мала місце 1 квітня 2016 року, дорівнює ринковій вартості досліджуваного автомобіля до пошкодження і становить 71879грн.86коп. /а.с.14-48/.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заподіяну майнову шкоду у розмірі 71879грн..

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу діями відповідача була причинена моральна шкода, оскільки з вини відповідача він лишився власного автомобіля, який вже не підлягає відновленню. Такі дії викликали у позивача хвилювання та переживання, тобто душевні страждання, порушили його звичний спосіб життя, позивачу важко ходити, оскільки він є учасником бойових дій /а.с.14/ і придбав цей автомобіль для своїх потреб та потреб сім`ї, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, витрачання часу на захист своїх прав в судах, - із врахуванням цих обставин та, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд визначив розмір моральної компенсації - 3000 гривень.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №41 /л.с.14/ позивач при зверненні до суду поніс документально підтверджені судові витрати по оплаті витрат, пов`язаних з оплатою автотоварознавчого дослідження автомобіля у сумі 1200грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.ст.133,139 ЦПК України.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору за позовні вимог про стягнення майнової та моральної шкоди у загальному розмірі 1536грн.80коп., від сплати яких позивач звільнений.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 133, 139, 141, 247ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.ст.1166, 1967 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_1 ; код в ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; паспорт серії НОМЕР_7/ до ОСОБА_2 /місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 / про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 71879грн., моральну шкоду у розмірі 3000грн. та судові витрати у розмірі 1200грн..

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у загальному розмірі 1536грн.80коп..

Повне судове рішення складено 13 травня 2020 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково - у відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, - до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Лук`янова О.В.