Справа № 603/148/20
Провадження №2/603/131/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2020 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді : Іванчука В.М.

при секретарі: Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Андрусенко І.Я. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання, в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрували у Будилівській сільській раді Козівського району Тернопільської області, актовий запис № 5. За час даного шлюбу у них народився син, позивач по справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час є повнолітнім.

Згідно рішення Монастириського районного суду від 16.02.2015 року (справа №603/818/14-ц) шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства II групи, а тому потребує матеріальної допомоги, яка необхідна для купівлі ліків, відповідного харчування, реабілітаційні та лікувальні курси та процедури.

Позивач проживає разом із батьком ОСОБА_3 , який ніде не працює та не має доходу. При цьому, відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, що надає їй можливість сплачувати аліменти. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки - задовільний. У зв`язку з наведеним, просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання, в розмірі ј частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не з`явилась хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, згідно якої відповідач просить справу розглядати за її відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу у 2015 році, син ОСОБА_1 залишився проживати з ОСОБА_3 . При цьому, на протязі 6 років, відповідач не може нормально спілкуватись з сином, оскільки ОСОБА_3 налаштував його проти відповідача та маніпулює сином. Вказує, що у разі задоволення позову, грошові кошти не будуть йти за призначенням. З часу розірвання шлюбу, відповідач допомагала сину ОСОБА_1 , а також ОСОБА_3 як фізично так і фінансово. Зокрема, вона неодноразово приїжджала до сина ОСОБА_1 , прибирала в кімнатах, білила, прала. Також неодноразово передавала продукти харчування та одяг для сина ОСОБА_1 , однак грошових коштів не передавала, оскільки знає, що колишній чоловік вказані гроші витратить на алкогольні напої. На даний час, відповідач винаймає квартиру у м.Тернопіль, та на її утриманні перебуває син ОСОБА_4 , 1993 року народження, який також є інвалідом з дитинства. При цьому, постійної роботи відповідач не має та періодично їздить на роботу за межі України. Крім того, у неї також є проблеми зі здоров`ям.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Судом встановлено, що з 08.05.1993 року відповідач ОСОБА_2 перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 . За час шлюбу у них народився син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час є повнолітнім.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 26.11.2019 року, батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 .

Згідно рішення Монастириського районного суду від 16.02.2015 року (справа №603/818/14-ц) шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства II групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням захисту населення Монастириської РДА Тернопільської області від 10.03.2017 року.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги.

Позивач вказує, що проживає разом із батьком ОСОБА_3 , який ніде не працює та не має доходу. При цьому, відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, що надає їй можливість сплачувати аліменти.

Так, відповідно до акту обстеження стану матеріально-побутових умов господарювання, в якому проживає ОСОБА_1 , 1995 р.н. №298/02-15 від 07.10.2019 року, комісією в складі сільського голови ОСОБА_5 , секретаря сільської ради ОСОБА_6 , депутата сільської ради ОСОБА_7 , проведено обстеження стану матеріально-побутових умов господарства, в якому проживає ОСОБА_1 , 1995 р.н. При обстеженні встановлено, що ОСОБА_1 , проживає в с.Вістря Монастириського району разом із: батьком ОСОБА_3 , 1969 р.н., тимчасово не працює; братом ОСОБА_4 , 1993 р.н., інвалід дитинства; баба ОСОБА_8 , 1930 р.н. В даному господарстві зареєстрована, але не проживає його мати ОСОБА_2 , 1975 р.н.

Згідно з довідкою №505, виданою Вістрянською сільською радою Монастириського району від 07.10.2019 року, ОСОБА_1 , 1995 року ніде не працює, трудова книжка відсутня.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі ст. 200 ч. 1 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється за позовною заявою у судовому порядку.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Також ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_9 коштів на утримання повнолітнього непрацездатного сина добровільно не надає, при цьому основні витрати по утриманню повнолітнього сина на даний час несе батько ОСОБА_3 , який ніде не працює та з яким проживає повнолітній син, який має інвалідність, потребує стороннього догляду і самостійно не може себе матеріально забезпечити. Згідно поданої до суду заяви, відповідач ОСОБА_10 вказаного факту не заперечила. Жодних доказів, які б спростовували дане твердження позивача, відповідачем до суду не було надано.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заперечення відповідача є безпідставними, не грунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовують висновків суду про те, що відповідач має можливість та зобов`язана надавати допомогу на утримання повнолітнього непрацездатного сина, оскільки за станом здоров`я не позбавлена можливості працювати та утримувати сина, який є непрацездатним.

Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання сина, стан здоров`я, матеріальне становище сторін, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини визначені ст.182 СК України.

Враховуючи наведене, виходячи із загальних засад цивільного судочинства, принципів рівності прав і обов`язків батьків, розумності та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), щомісячно, тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати суд стягує з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі ст.ст.182, 198 Сімейного Кодексу України та ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину - задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 , 1975 року народження, зареєстрованої за адресою: с.Денисів, Козівського району Тернопільської області, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с.Вістря, Монастириського району Тернопільської області, аліменти на його утримання в розмірі ј частини усіх видів її заробітку щомісячно, починаючи з 04 березня 2020 року.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , місце проживання: с.Вістря, Монастириський район Тернопільська область.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: с.Вістря, Монастириський район Тернопільська область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: ОСОБА_3 , місце проживання: с.Вістря, Монастириський район Тернопільська область.

Суддя В. М. Іванчук