Справа № 274/5597/20 Провадження № 2/0274/1716/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2020 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,

позивача,

відповідача,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.10.2019 у справі №274/5560/19 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зменшивши його з 5000,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1500,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, посилаючись на зміну свого матеріального стану.

В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачкою по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_4 . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.10.2019 шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання сина в розмірі 5000 грн щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.09.2019 до повноліття дитини. На той період, як вказує позивач, він працював за кордоном та мав можливість сплачувати аліменти у вищезазначеному розмірі, а тому і погодився з вимогами позивачки, однак, на теперішній час його матеріальний стан змінився, наміру та можливості виїзду на роботу за кордон він не має, а тому виплачувати аліменти у розмірі 5000 грн не видається можливим.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечила, вважаючи їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки додану до матеріалів справи довідку про дохід позивача не можна вважати належним доказом, оскільки остання не містить підпису керівника та мокрої печаті підприємства; у зв`язку з безповоротними інфляційними процесами в Україні відбулося різке підвищення цін на товари харчування, одяг для дітей, профілактичні ліки, адміністративні та інші послуги, що, як наслідок, потребує додаткових витрат; крім того, дитина відвідує гурток, який коштує 600 грн на місяць, а також відповідач не обмежує дитину у розвагах.

Ухвалою суду від 21.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Вказав, що сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн щосіячно він не може, оскільки його матеріальний стан змінився. Пояснив, що на його утриманні не перебувають малолітні діти або батьки.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила залишити їх без задоволення, оскільки позивач є молодою та здоровою, працездатною людиною, а відтак має сплачувати аліменти у розмірі, необхідному для нормального розвитку дитини.

Відповідач проти зменшення розміру аліментів заперечила; вказала, що сума аліментів у 5000 грн є такою, яка необхідна для забезпечення дитини усім необхідним.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.10.2019 шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина в розмірі 5000 грн щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.09.2019 до повноліття дитини (а.с. 8-9).

ОСОБА_3 є матір`ю, а ОСОБА_2 батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу дії ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Так, позивач просить зменшити стягуваний з нього розмір аліментів з 5000грн до 1500 грн, у зв`язку зі зміною його матеріального становища, на підтвердження чого подає довідки про доходи від 12.08.2020 №ББ000000133 та від 23.10.2020 №ББ000000157 (а.с.34).

Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені СК України.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я.

Відповідно до статей 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на погіршення свого матеріального становища (неможливість поїхати на роботу за кордон), а сплата з отриманої заробітної плати аліментів у розмірі 5000 грн ставить його у скрутне матеріальне становище.

Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує потреби та інтереси дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, а також вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет" прожитковий мінімум у 2020 році складає: для дітей віком до 6 років: із 1 січня - 1779 грн, із 1 липня - 1859 грн.

Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що обов`язок утримування, забезпечення дитини в однаковій мірі покладається на обох батьків; розмір витрат, необхідний для забезпечення дитини повноцінним харчуванням, сезонним одягом, шкільним приладдям, речами особистої гігієни; відсутність у позивача інших утриманців, а також те, щочасткове зменшення розміру аліментів не вплине на фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток дитини, а новий розмір аліментів відповідатиме принципам розумності, рівності прав дитини, й, крім того, спільне виконання обома батьками свого обов`язку по утриманню сина забезпечить йому необхідний та достатній рівень для гармонійного розвитку. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме зменшенню розміру стягуваних з позивача аліментів до 4000 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму мінімумум для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.182, 183, ст.ст.191, 192 СК України, ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.10.2019 у справі №274/5560/19 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зменшивши його з 5000,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 4000,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09.11.2020.

Суддя Т.Б.Большакова