Справа № 243/8854/20
Провадження № 2/243/2692/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Маслової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янськ Донецької області цивільну справу за позовом адвоката Статіва Олени Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Статіва О.В. , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Від співробітників АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1, в чиїх інтересах діє адвокат Статіва О.В., стало відомо, що його банківські рахунки арештовано. Звернувшись з цього приводу до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_1 дізнався, що арешт на його банківські рахунки було накладено на виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., вчиненого 04 червня 2020 року за № 1187 на підставі звернення ТОВ «ФК «Прайм Альянс» - правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», яке, у свою чергу, є правонаступником ПАТ «ВТБ Банк» - про стягнення заборгованості за кредитним договором № R6B від 07 грудня 2012 року. Позивач зазначає, що даний виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог закону, адже заборгованість за вказаним кредитним договором не є безспірною, оскільки з дня виникнення права вимоги за нею минуло більше трьох років, а у нотаріуса, крім того, під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису був відсутній нотаріально посвідчений оригінал кредитного договору. За таких обставин, позивач Статіва О.В. , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить суд заявлені нею позовні вимоги задовольнити та визнати вищевказаний виконавчий напис № 1187 від 04 червня 2020 року таким, що не підлягає виконанню, й стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідача судовий збір.

Позивач Статіва О.В. , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій заявлені нею позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача - ТОВ «ФК «Прайм Альянс», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, також в судове засідання не з`явився, проте відповідачем було надано суду відзив, у якому ТОВ «ФК «Прайм Альянс» просило суд справу розглянути у відсутність його представника. Крім того, відповідачем у відзиві було зазначено, що оскаржуваний позивачем виконавчий напис нотаріуса відповідає вимогам діючого законодавства, адже, по-перше, 01 березня 2019 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на поштову адресу ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про набуття ним права вимоги до боржника у кредитному договорі № R6B від 07 грудня 2012 року та вимогу про погашення заборгованості за цим договором, а по-друге, враховуючи, що про порушення своїх прав ТОВ «ФК «Прайм Альянс» дізналось 01 березня 2019 року, коли направило позивачу вищенаведені документи, строк звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису відповідачем пропущений не був. За таких обставин відповідач ТОВ «ФК «Прайм Альянс» просив суд відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник третьої особи - Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, пояснень з приводу заявлених адвокатом Статіва О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , позовних вимог суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

04 червня 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1187, яким зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс», яке є правонаступником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», яке, у свою чергу, є правонаступником ПАТ «ВТБ Банк», було стягнуто заборгованість за укладеним 07 грудня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 кредитним договором № R6B у сумі 62 979 грн. 72 коп., яка утворилась за період часу з 29 січня 2019 року по 10 березня 2020 року та складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 55 868 грн. 42 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 7 111 грн. 30 коп. Крім цього, даним виконавчим написом з позивача на користь відповідача було стягнуто плату за вчинення нотаріальної дії у сумі 629 грн. 80 коп.

Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.4 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, а також статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, а безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 569/8884/17 від 14 серпня 2019 року, № 137/1666/16-ц від 29 березня 2019 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року, а також Верховний Суд України у постанові № 6-887цс17 від 05 липня 2017 року.

Так, що стосується такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису як безспірність заборгованості, то характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак само по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Таким чином, враховуючи викладене та приймаючи до уваги приписи статей 15, 16, 18 ЦК України й статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд доходить висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус не встановлює, а лише підтверджує вже наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Отже суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Так, вирішуючи питання щодо безспірності заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Прайм Альянс» за кредитним договором № R6B від 07 грудня 2012 року, суд виходить з такого.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662 від 26 листопада 2014 року затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», який передбачав, що для одержання виконавчого напису стягувач повинен надати нотаріусу, зокрема, оригінал кредитного договору.

В той же час, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду, ухваленою 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 та залишеною без змін ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 01 листопада 2017 року, вищенаведену постанову Кабінету Міністрів № 662 від 26 листопада 2014 року, в частині доповнення вищезазначеного Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Отже, починаючи з 22 лютого 2017 року затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, вимагає від стягувача задля підтвердження безспірності заборгованості боржника перед ним надавати нотаріусу оригінал не тієї угоди, якою передбачена сплата грошових сум, що укладена у простій письмовій формі, а виключно тієї угоди, що передбачає сплату грошових сум, яка є нотаріально посвідченою.

Натомість з матеріалів справи (а.с. 10-11) вбачається, що кредитний договір № R6B від 07 грудня 2012 року, на підставі якого 04 червня 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено оскаржуваний позивачем виконавчий напис № 1187, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», чиїм правонаступником є відповідач по справі ТОВ «ФК Прайм Альянс», у простій письмовій формі.

Наведене дає суду підстави для висновку, що вищенаведений кредитний договір, укладений у простій письмовій формі, не є належним доказом на підтвердження безспірності заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Прайм Альянс» за укладеним 07 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ВТБ Банк» кредитним договором № R6B.

Крім того, пунктами 3.2, 3.3 даного кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою 33% річних, яка може бути змінена у передбаченому цим договором порядку, а позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі 07 грудня 2016 року або достроково.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором.

За приписами ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У свою чергу, частиною першою статті 1048 передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За таких обставин Верховний Суд у постанові, ухваленій 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, дійшов висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

В той же час, незважаючи на те, що останнім днем строку кредитування за кредитним договором № R6B від 07 грудня 2012 року є 07 грудня 2016 року, а отже право нараховувати проценти за користування кредитом, починаючи з 08 грудня 2016 року є припиненим, з оскаржуваного позивачем виконавчого напису нотаріуса вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 проценти за користування кредитом були нараховані після спливу строку кредитування, а саме за період з 29 січня 2019 року по 10 березня 2020 року.

Таким чином, і в цій частині заборгованість позивача перед відповідачем за кредитним договором № R6B від 07 грудня 2012 року не є безспірною.

На підставі викладеного суд доходить переконання, що вимоги ТОВ «ФК «Прайм Альянс», за якими Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. 04 червня 2020 року було вчинено виконавчий напис № 1187, не є безспірними, що має наслідком визнання цього виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стосовно другої обов`язкової умови, необхідної для вчинення нотаріусом виконавчого напису, а саме тієї обставини, що з дня виникнення права вимоги має минути не більше трьох років, то суд при її вирішенні керується таким.

Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже приймаючи до уваги, що укладеним 07 грудня 2012 року кредитним договором № R6B встановлено, що позичальник, тобто ОСОБА_1 , зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі 07 грудня 2016 року або достроково, суд доходить висновку, що днем, коли кредитор за цим кредитним договором дізнався про порушення своїх прав з боку ОСОБА_1 є у будь-якому разі день не пізніше 08 грудня 2016 року, а не 01 березня 2019 року, як про це зазначає у відзиві відповідач, а тому останнім днем трирічного строку, коли ТОВ «ФК «Прайм Альянс» мав право звернутися до нотаріуса задля вчинення виконавчого напису на підставі цього кредитного договору є 09 грудня 2019 року, оскільки 08 грудня 2019 року було вихідним днем, а за приписами ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Разом з тим, оскаржуваний позивачем виконавчий напис нотаріуса вчинений 04 червня 2020 року, що дає суду підстави для висновку, що з дня виникнення у ТОВ «ФК «Прайм Альянс» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R6B від 07 грудня 2012 року, тобто з 08 грудня 2016 року, по день звернення відповідача до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. минуло більше трьох років, що також має наслідком визнання оскаржуваного позивачем виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується посилань відповідача на ту обставину, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» повідомило ОСОБА_1 про зміну кредитора у кредитному договорі № R6B від 07 грудня 2012 року, то суд розцінює їх критично, адже позивач у своєму позові проти цієї обставини не заперечує.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги адвоката Статіва О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

До того ж, керуючись ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та приймаючи до уваги, що позивачем при зверненні до суду окрім судового збору за позовну заяву у сумі 840 грн. 80 коп. було сплачено судовий збір за забезпечення позову у сумі 420 грн. 40 коп., суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 судового збору у сумі 1 261 грн. 20 коп. (840 грн. 80 коп. + 420 грн. 40 коп.).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 273 ЦПК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги адвоката Статіва Олени Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною 04 червня 2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 1187, яким зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», яке має ідентифікаційний код 41677971, заборгованість за кредитним договором № R6B від 07 грудня 2012 року у сумі 62 979 гривень 72 копійки, а також витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 629 гривень 80 копійок - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», яке має ідентифікаційний код 41677971 та знаходиться за адресою: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 77, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у сумі 1 261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривня 20 копійок.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, постановленою 23 жовтня 2020 року по справі № 243/8854/20, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 листопада 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін