Справа № 465/6061/19 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/1944/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

Головуючого: Ванівського О.М.

суддів: Крайник Н.П., Шеремети Н. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 23 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода - М», Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», за участю третіх осіб: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України про визнання відсутнім права на стягнення коштів, визнання відсутнім права на звернення стягнення на предмет іпотеки ,-

в с т а н о в и в:

в жовтні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода - М», Публічного акціонерного товариства « Українська інноваційна компанія», за участю третіх осіб: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України про визнання відсутнім права на стягнення коштів, визнання відсутнім права на звернення стягнення на предмет іпотеки, з підстав наведених у фабулі позову.

В судовому засіданні представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» Колянковський Т.М. заявив клопотання про передачу справу за підсудністю до Господарського суду Луганської області у порядку ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства. Свої вимоги мотивує тим, що 15 травня 2020 року на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України розміщено публікацію №64793 із повідомленням про те, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 року у&nbsp;справі №913/266/20 відкрито провадження у справі про банкрутство ПАТ «УКР/ІН/КОМ».22 травня 2020 року на офіційному веб - сайті Єдиний державний реєстр судових рішень, оприлюднено ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 р. про відкриття провадження у справі про банкрутство №913/266/20. Представник відповідача вважає, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. Отже, порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство. Оскільки приписи ЦПК України не містять регулювання питання щодо передачі справи за предметною підсудністю, дана категорія справ розглядається господарськими судами, а провадження у справі №913/266/20 про банкрутство відповідача було відкрито вже після відкриття провадження у справі №465/6061/19 та прийняття її до розгляду, тому просить справу №465/6061/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УКР/ІН/КОМ», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ТОВ «ЗЛАГОДА - М» про визнання відсутнім права на стягнення коштів, визнання відсутнім права на звернення стягнення на предмет іпотеки, передати за підсудністю до Господарського суду Луганської області.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23 червня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода - М», Публічного акціонерного товариства « Українська інноваційна компанія», за участю третіх осіб: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України про визнання відсутнім права на стягнення коштів, визнання відсутнім права на звернення стягнення на предмет іпотеки - передано на розгляд Господарського суду Луганської області за підсудністю.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням усіх обставин справи та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що вирішуючи питання про передання справи № 465/6061/19 за підсудністю на розгляд Господарського суду Луганської області суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин норм ч. 2, З ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства. Матеріалами справи № 465/6061/19 стверджується наявність договірних відносин між позивачем, відповідачем-1, відповідачем-2, відповідачем-3 та Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (т. 1, а.с. 11 - ЗО). Будь-які правочини з відповідачем-4. зокрема в тій частині, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк», не вчинялися й, відповідно, у матеріалах справи відсутні. Покликається на те, що відсутні правові підстави стверджувати, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк».

З іншого боку, звертає увагу, що при постановлені оскаржуваної ухвали Галицьким районним судом м. Львова не враховано суб`єктного складу учасників процесу, не взято до уваги, що заявлені позивачем вимоги не підлягають вартісній оцінці та є немайновими, а результати їх розгляду не вплинуть на обсяг ліквідаційної маси відповідача-4 (з огляду, зокрема, на відсутність прямих договірних правовідносин з ПАТ «Українська інноваційна компанія».

Просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Галицького районного суду м. Львова.

Згідно з ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України суд, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Передаючи справу на розгляд до господарського суду Луганської області, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою господарського суду Луганської області від 15.05.2020 року відкрито провадження про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія». З моменту порушення провадження у справі про банкрутство відповідач перебуває в особливому правовому режимі, внаслідок змін у правовому статусі відповідача справа належить до виключної підсудності іншого суду - господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода - М», Публічного акціонерного товариства « Українська інноваційна компанія», за участю третіх осіб: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України про визнання відсутнім права на стягнення коштів, визнання відсутнім права на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно п.8 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

4 листопада 2012 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов`язань» від 2 жовтня 2012 року № 5405-VI (далі - Закон України № 5405-VI), що доповнив розділ X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України про визнання банкрутом в редакції Закону України N 4212-VI пунктом 11, згідно з яким положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон України про визнання банкрутом) застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом; положення Закону України про визнання банкрутом, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

19 січня 2013 року набрав чинності Закон України про визнання банкрутом у редакції Закону України N 4212-VI (зі змінами, внесеними Законом України № 5405-VI).

Частиною четвертою статті 10 Закону України «Про банкрутство» передбачено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Таким чином, ГПК України з 19 січня 2013 року встановив для господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, підвідомчість усіх майнових спорів з вимогами до боржників у такій справі.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду луганської області від 15.05.2020 року відкрито провадження у справі №913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія».

Відповідно до ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно ч.3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передаючи вказану справу на розгляд до господарського суду Луганської області, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ПАТ «Українська інноваційна компанія» є боржником та стосовно нього відкрито провадження у справі про банкрутство.

Проте, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 звернулась до суду з немайновим позовом, а саме позивач просила суд визнати відсутнім право у ПАТ «Українська інноваційна компанія», на стягнення з ОСОБА_1 коштів згідно кредитного договору №1 10005 від 05.04.2011р.; визнати відсутнім право у ПАТ «Українська інноваційна компанія», на звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру (магазин-салон), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .1 заг. пл. 114,0кв.м. згідно договору іпотеки від 05.04.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гірник I.A. та зареєстрованим в реєстрі за №547; визнати відсутнім право у ПАТ «Українська інноваційна компанія», на звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме кватриру АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 згідно договору іпотеки від 05.04.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гірник I.A. та зареєстрованим в реєстрі за №547; визнати відсутнім право у ПАТ «Українська інноваційна компанія», на звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме нежиле приміщення під АДРЕСА_4 згідно договору іпотеки від 06.04.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівського області Куртяк О.О. та зареєстрованим в реєстрі за №582; визнати відсутнім право у ПАТ «Українська інноваційна компанія», на звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_5 згідно договору іпотеки від 06.04.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівського області Куртяк О.О. та зареєстрованим в реєстрі за №582; визнати відсутнім право у ПАТ «Українська інноваційна компанія», на стягнення з ОСОБА_2 коштів згідно договору поруки №110005/2 від 05.04.2011 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають вартісній оцінці та є немайновими. а результати їх розгляду не вплинуть на обсяг ліквідаційної маси цього товариства.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції на вищевказані обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про передачу справи до господарського суду Луганської області для подальшого розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, судом не в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду про передачу справи до господарського суду Луганської області підлягає скасуванню, а справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 379, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 23 червня 2020 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13.11.2020 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.