Провадження № 2/243/2332/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

За участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 7 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за

позовною заявою ОСОБА_1

до

відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області

вимоги позивача: про зобов`язання нарахувати страхові виплати,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання нарахувати страхові виплати, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ОСОБА_2 , перебувала на обліку Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області у зв`язку з трудовим каліцтвом в Костянтинівському міському відділенні управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області.Після смерті матері позивач звернулась до нотаріусу та нею було зроблено запит до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області для отримання довідки про суми недоотриманих матір`ю за життя сум страхових виплат. Управлінням надано видповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_2 за період з 01.10.2014 року по 28.02.2015 року як внутрішньо переміщена особа знаходилась на обліку та отримувала щомісячні виплати в Костянтинівському міському відділенні управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області. У період з 01.03.2015 року по день смерті, ОСОБА_2 за продовженням страхових виплат не зверталась, у зв`язку з чим страхові виплати їй не нараховувались. Вважає, зазначені дії Фонду незаконними та просить суд зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати ОСОБА_2 суму страхових виплат за період з 01.03.2015 року по 09.02.2020 року.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 , що діє на підставі довіреності від 02.03.2020 року (а.с.30), належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, до суду не з`явились, позов просила розглянути за своєї відсутності, вимоги задовольнити (а.с.68-69).

Представник відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області Хаджинова І.Г., яка діє на підставі довіреності від 13.12.2019 року №07-28/1111 (а.с.52), про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, справу просила розглянути за своєї відсутності, у задоволенні вимог просила відмовити (а.с.70). Відповідно до наданого 18.09.2020 року відзиву на позовну заяву (а.с.39-41), представник відповідача зазначив, що ОСОБА_2 перебувала на обліку у Костянтинівському міському відділенні управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області з 01.10.2014 року по 01.03.2015 року, як внутрішньо переміщена особа та отримувала щомісячні страхові виплати як, особа, яка має зареєстрований страховий стаж внаслідок трудового каліцтва, що сталося 22.07.1998 року. Виплати було припинено у зв`язку зі зміною місця проживання. Спадкодавець ОСОБА_2 до відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області для поновлення виплат не зверталась, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою про відкриття провадження та призначення справи до загального позованого провадження від 28.08.2020 року, витрубвано з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області належним чином завірену копію рішення про призначення та зупинення нарахування страхових виплат ОСОБА_2 (а.с.33).

Ухвалою підготовчого засідання від 22.09.2020 року(а.с.48) призначено справу до судового розгляду. Встановлено порядок з`ясування обставин по справі.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з довідки серія ДОН-04 №029196 (а.с.17), про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги наданої ОСОБА_2 , остання має 30% втрати професійної працездатності, безстроково (а.с.17).

Відповідно до довідки серія ДОН-05 №009400 (а.с.18), ОСОБА_2 , визначена безстроково третя група інвалідності, з причин трудового каліцтва.

У відповідність до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.19), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_2 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа, відповідно до довідки № від 21.02.2017 року (а.с.23).

ОСОБА_2 була матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серія НОМЕР_2 (а.с.8) та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 (а.с.9).

Відповідно до листа №162/02-14 від 16.03.2020 року (а.с.24), Сьома донецькадержавної нотаріальна контора, звернулась до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, з проханням надати довідку про суми недотриманих страхових виплат на ім`я ОСОБА_2

Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області 10.04.2020 року, надано видповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_2 за період з 01.10.2014 року по 28.02.2015 року як внутрішньо переміщена особа знаходилась на обліку та отримувала щомісячні виплати в Костянтинівському міському відділенні управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області. У період з 01.03.2015 року по день смерті, ОСОБА_2 за продовженням страхових виплат не зверталась, у зв`язку з чим страхові виплати їй не нараховувалис (а.с.25).

Відповідно до постанови №0534/72753/72753/43 від 02.03.2015 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області Про припинення щомісячної страховї виплати, вбачається, що ОСОБА_2 припинено щомісячні страхові виплати з 01.03.2015 року у зв`язку зі зміною місця проживання (а.с.53).

V. Оцінка суду.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (в редакції Закону від 28 грудня 2014 року № 77-VIII) страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Згідно з частинами четвертою і сьомою статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Частиною 10 цієї статті визначено, що належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Проте, існують такі спадкові права, які можуть переходити у порядку спадкування, але їхній перехід може бути обмежений на підставі прямої вказівки закону.

Так у відповідності до статті 1227 ЦК України, згідно з якою суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя (виплати нараховані, але не отримані спадкодавцем), передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Системний аналіз положень статей 1219 ЦК України та статті 1227 ЦК України, при застосуванні до встановлених у цій справі обставин, дає підстави для висновку, що потрібно розрізняти: право на відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, каліцтвом як об`єкт цивільних прав), яке нерозривно пов`язане із особою і яке, відповідно не входить до складу спадщини та припиняється зі смертю особи, яка мала таке право; та право на суми відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, нараховані за життя спадкодавцю, тобто належали йому, але не отриманні ним за життя, які передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

Таким чином, право на відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом не входить до складу спадщини. Право на нараховані за життя суми відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, а не отримані спадкодавцем входять до складу спадщини за умови, що на час відкриття спадщини відсутні члені сім`ї спадкодавця.

При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26.02.2020 року у справі № 243/2404/19-ц та у справі №431/6232/18-ц від 14.04.2020 року.

Не підтвердження за життя ОСОБА_2 місця фактичного проживання, не надання довідки внутрішньо переміщеної особи не є підставою для ненарахування чи невиплати страхових виплат.

Проте припинення нарахування Фондом страхових виплат потерпілій ОСОБА_2 здійснено з 01.03.2015 року на підставі постанови Фонду від 02 березня 2015 року, тобто за життя ОСОБА_2 , але остання у встановленому законом порядку не оскаржила дії відповідача, тобто за життя не виявила інтересу та волі на те, щоб відновити нарахування щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, а отже, указані суми їй за життя не нараховувались, а тому вони не можуть входити до складу спадщини після смерті останньої, у зв`язку з тим, що відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише призначена сума страхового відшкодування, а право на її призначення та виплату, згідно із статтею 1219 ЦК України, до складу спадщини не входить.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто майже через чотири роки від дати прийняття Фондом рішення про припинення виплати щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, а отже, ОСОБА_1 , як спадкоємець не має права на те, що за життя спадкодавця їй не нараховано і спадкодавець дій відповідача із ненарахування вказаних страхових виплат не оскаржувала.

Оскільки право на призначення та виплату щомісячної страхової суми у випадку трудового каліцтва згідно із статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить, тому вимоги спадкоємця ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити їй страхові суми або стягнути на її користь належні її померлій матері страхові виплати у порядку спадкування за законом є безпідставними.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц та у справі №431/6232/18-ц від 14.04.2020 року.

За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_2 припинена виплата страхових виплат за життя і нею не вчинено дій спрямованих на відновлення виплати, у результаті чого ОСОБА_2 у період із 01 березня 2015 року по 09 лютого 2019 року страхові виплати не нараховувалися, а отже, ОСОБА_1 , враховуючи положення статті 1227 ЦК України, не набула право на отримання цих виплат як спадкове майно.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з врахуванням п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір з відповідача не стягується, оскільки він сплачений позивачем при поданні позовної заяви

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9,12,19,81,82,141,263-265 ЦПК України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання нарахувати страхові виплати відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку п.15.5 Перехідних Положень ЦПК України. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їй пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складений 04.11.2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко