Справа № 444/2620/19
Провадження № 2/444/217/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, позовні вимоги якої в подальшому зменшив.

Просить стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ПЗУ Україна" в його користь 30857,47 грн. страхового відшкодування; стягнути з відповідача ОСОБА_2 в його користь 13 378, 9 грн. шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; стянути судові витрати із відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Позивач обгрунтовує позов наступним.

Відповідно до постанови Жовківського районного суду Львівської області від 25.04.2019 року у справі № 444/923/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу.

Вищезазначеною постановою суду встановлено, що 28.03.2019 року о 16.10 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108 д. н. з. НОМЕР_1 по вул. Богданівська у м. Львові, не проявив уважність та не надав переваги у русі транспортному засобу Volkswagen Multivan д. н. з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 та який рухався по головній дорозі, внаслідок чого спричинив зіткнення транспортних засобів, які отримали технічні пошкодження.

Транспортний засіб ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 було застраховано на момент скоєння ОСОБА_2 вищезгаданої ДТП у ПрАТ СК «ПЗУ Україна" відповідно до страхового полісу серії ЕР 174501162. Відповідно до роздруківки страхової компанії щодо умов зазначеного страхового полісу, ліміт за шкоду майну становить 100000,00 грн., ліміт за шкоду життю та здоров`ю становить 200 000,00 грн., франшиза становить 2000,00 грн.

ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про відшкодування йому шкоди, завданої внаслідок ДТП, винуватцем якої був ОСОБА_2 , внаслідок чого страховою компанією йому було виплачено на картковий рахунок страхове відшкодування шкоди у розмірі 30 212,53 грн., що підтверджується випискою з ПриватБанку від 20.08.2019 року.

Не погоджуючись з розміром страхової виплати ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії з вимогою надати йому копії документів, на підставі яких визначалась сума страхового відшкодування, на що йому було надано письмову відповідь № 4369-51 від 29.05.2019 року, що у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не виникає обов`язку надання йому документів, на підставі яких було визначено суму страхового відшкодування (звіт про оцінку розміру збитку, що складений суб`єктом оціночної діяльності).

З метою встановлення розміру збитків, завданих транспортному засобу внаслідок ДТП, ОСОБА_1 звернувся до судового експерта ОСОБА_5, який провів огляд та дослідження транспортного засобу і склав висновок № 140 від 01.07.2019 року.

Зазначає, що внаслідок зазначеного ДТП йому було завдано шкоду здоров`ю, з приводу чого він звертався на кафедру променевої діагностики ЛНМУ ім. Данила Галицького, про що свідчить консультативний висновок лікаря від 08.05.2019 року, та у медичний центр Св. Параскеви з метою проведення медичних обстежень, внаслідок чого він поніс витрати у розмірі 4 378,90 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

Також зазначає, що він поніс моральну шкоду у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка полягала у порушеннях сну, моральних стражданнях та переживаннях внаслідок несправності транспортного засобу, що вплинуло на його підприємницьку діяльність. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 5 000,00 грн.

Добровільно відшкодувати завдані збитки ОСОБА_2 відмовляється, внаслідок чого позивач вимушений звернутись за захистом своїх порушених прав до суду.

Вказує, що відповідно до висновку № 140 від 01.07.2019 року, складеного судовим експертом, вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Multivan Т5 д. н. з. НОМЕР_2 від виявлених при обстеженні 14.06.2019 року пошкоджень внаслідок ДТП 28.03.2019 року, в цінах, вказаних на дату обстеження, становить 57 790,44 грн. з врахуванням коефіцєнта фізичного зносу (вартість без врахування коефіцєнта фізичного зносу 114 729,69 грн.). Однак, у жовтні 2019 року ОСОБА_1 здійснив відновлювальний ремонт транспортного засобу Volkswagen Multivan державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був пошкоджений внаслідок ДТП. На відновлення транспортного засобу позивач поніс фактичних витрат на суму 63 070, 00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 10.10.2019 р., виданим директором TOB «Агент - Сервіс» Т.А. Лишенюк та рахунком - фактурою № СФ - 000020 від 10.10.2019 р.

Враховуючи наведені доводи позивачем у позовній заяві від 03.10.2019 року, відповіді на відзив 29.11.2019 року та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 28.11.2019 року вказує, що є всі підстави стверджувати про неповноту здійснення ПрАТ СК «ПЗУ Україна» страхового відшкодування, внаслідок чого позивач вважає, що стягненню з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на його користь підлягає різниця між сумою виплаченого страхового відшкодування у розмірі 30 212,53 грн. та лімітом за шкоду майну в розмірі 100 000,00 грн. (за винятком франшизи у розмірі 2 000,00 грн.) відповідно до страхового полісу серії ЕР 174501162 у сумі: звідки 63 070, 00 грн. (згідно акту виконаних робіт від 10.10.2019 р.) - 30 212, 53 грн. (виплачена сума страхового відшкодування) - 2000 грн. (франшиза) = 30 857,47 грн.

Виходячи з наведеного, позивач вважає, що стягненню з ОСОБА_2 підлягає сума у розмірі 13378, 9 грн., що становить: 2 000,00 грн. (франшизи відповідно до договору страхування, укладеного між ОСОБА_2 та ПрАТ СК «ПЗУ Україна») + 2 000,00 грн. (сплачених позивачем за проведення судовим експертом висновку № 140 від 01.07.2019 року згідно квитанції № 6644 від 21.06.2019 року) + 4 378, 90 грн. (шкоди, завданої здоров`ю ОСОБА_1 , що підтверджується квитанцією ПН 72 від 06.05.2019 р. на суму 4206,00 грн. та чеком № 39116 від 08.05.2019 р. на суму 172,9 грн.) + 5 000,00 грн. (моральної шкоди).

Таким чином, вказує, що ціна позову становить 44 236, 37 грн. (30 857, 47 + 13 378, 9 грн.).

Крім цього, задля належно захисту своїх законних прав та інтересів в суді у цивільній справі про відшкодування шкоди, внаслідок ДТП, позивачем було укладено договір про надання правової допомоги б/н від 30.09.2019 року з адвокатським об`єднанням "КПЛТ", відповідно до умов якого позивач оплатив послуги з надання професійної юридичної допомоги на картковий рахунок адвоката Заїки Н.О. у розмірі 4000,00 грн., що підтверджується випискою з ПриватБанку від 02.10.2019 р.

Зазначає, що попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, становить 958, 97 грн. сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви до суду та 4 000,00 грн. сплачених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги.

Внаслідок зазначених обставин позивач вважає, що страховою компанією було необ`єктивно проведено оцінку розміру збитків, завданих його транспортному засобу та суттєво зменшено розмір страхового відшкодування в межах страхового полісу. Однак добровільно відшкодовувати різницю завданих збитків між виплаченою сумою страхового відшкодування та граничним лімітом, зазначеним у страховому полісі (за винятком 2 000,00 грн., які становить франшиза) за шкоду майну, страхова компанія відмовляється.

На підставі вищевикладеного просить позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, однак його предстаник - адвокат Заїка Н.О. в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 19.10.2020 року не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак ОСОБА_2 в судовому засіданні 02.03.2020 року надав суду пояснення, що відшкодовув збитки позивачу на його усну вимогу, щодо позовних вимог покладається на рішення суду.

Представник відповідача ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак подав відзив, в якому зазначив, що на підставі звіту ПрАТ СК "ПЗУ Україна" здійснено розрахунок страхового відшкодування, який складає 30212,53 грн. ПрАТ СК "ПЗУ Україна" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок позивача у сумі 30212, 53 грн., тобто виконало свої зобов`язання за страховим полісом у повному обсязі. Просить відмовити в задовленні позову повністю за безпідставністю та необгрунтованістю позовних вимог.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а від так, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 25.04.2019 року у справі № 444/923/19 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова набрала законної сили 07.05.2019 року, що стверджено копією такої в матеріалах справи /а.с. 7/.

Відповідно до такої, ОСОБА_2 , 28.03.2019 року о 16.10 год. в м. Львові, вул. Богданівська 11, порушив правила дорожнього руху, що проявилось у невиконанні ним п.п. 2,3 б), 16.11 ПДР України, а саме, керуючи автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи неуважним, не надав переваги в русі т/з Volkswagen Multivan, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, та здійснив з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ СК "ПЗУ Україна" (Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-174501162) /а.с. 8/. Відповідно до такого страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн., розмір франшизи - 2000 грн.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Із копії виписки АТ КБ "ПриватБанк" в матеріалах справи вбачається, що відповідачем ПрАТ СК "ПЗУ Україна" 03.06.2019 року було здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок позивача у сумі 30212, 53 грн. /а.с. 15/.

Отже, ПрАТ СК "ПЗУ Україна" є особою на яку полісом № ЕР-174501162 покладено обов`язок, в межах лімітів відповідальності, відшкодувати шкоду завдану під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Суд не бере до уваги пояснення позивача, що вартість відновлювальнього ремонту транспортного засобу Volkswagen Multivan державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був пошкоджений внаслідок ДТП становила для нього 63 070, 00 грн., на підтвердження чого посилається на акт виконаних робіт від 10.10.2019 р. та рахунок-фактуру від 10.10.2019 р., оскільки відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження за зверненням ОСОБА_1 від 01.07.2019 року, складеного судовим експертом ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля Volkswagen Multivan Т5 д. н. з. НОМЕР_2 від виявлених при обстеженні 14.06.2019 року пошкоджень внаслідок ДТП 28.03.2019 року, в цінах, вказаних на дату обстеження, становить 57 790,44 грн. /а.с. 23-42/.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_5 підтримав висновок, складений ним за результатами проведеної ним експертизи.

Відповідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це, зокрема, шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 36.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Враховуючи вищенаведене, стягненню з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягає сума у розмірі 25577,91 грн., як різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Multivan Т5 д. н. з. НОМЕР_2 в розмірі 57 790,44 грн. згідно висновку експерта та сумою вже виплаченого страхового відшкодування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у розмірі 30 212,53 грн. із вирахуванням франшизи у розмірі 2000 грн.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

У відповідності до п. 36.6 ст. 36 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати позивачу ОСОБА_1 шкоду завдану в результаті ДТП в розмірі 2 000,00 грн., що становить франшизу згідно полісу № ЕР-174501162.

Майнову шкоду в сумі 4378, 90 грн. позивач обгрунтовує консультативним висновком лікаря від 08.05.2019 року та квитанціями на цю суму із ТОВ "Медцентр Св. Параскеви" від 06.05.2019 року. Суд не бере до уваги такі квитанції, оскільки не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між такими витратами та подією ДТП, яка мала місце 28.03.2019 року. Такі витрати не підтверджені та не доведені належними доказами.

Суд звертає увагу, що позовна вимога про стягнення із ОСОБА_2 2 000,00 грн., сплачених позивачем за проведення судовим експертом еспертизи та складення висновку № 140 від 01.07.2019 року не підлягає до задоволення, оскільки витрати, які пов`язані із проведення експертизи належать до судових витрат.

Щодо моральної шкоди. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" - „...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб". Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Судом встановлено, що винуватцем ДТП ОСОБА_2 добровільно не було відшкодовано позивачеві ОСОБА_1 коштів за завдану його діями немайнову (моральну) шкоду.

До негативних наслідків, які пережив позивач ОСОБА_1 належить нервовий стрес, переживання внаслідок несправності транспортного засобу, перенесені незручності у повсякденному житті у зв`язку із відсутністю автомобіля.

Суд враховує, що позивач протягом тривалого часу був позбавлений можливості користуватись автомобілем, який він використовував як в роботі, так і в особистих цілях.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що правопорушником потерпілому було завдано моральну шкоду, оскільки було порушено його нормальні життєві зв`язки та останній зазнав душевні хвилювання та страждання.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що відсутність автомобіля негативно вплинула також на його підприємницьку діяльність. Разом з тим, жодних доказів цього суду не представлено.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння відповідача ОСОБА_2 , яке характеризується неумисною формою вини, майновий стан правопорушника, тяжкість душевних страждань позивача.

При цьому суд враховує, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Враховуючи зазначені положення, судом не встановлено факту доведеності заподіяння моральної шкоди позивачеві в сумі 5000 грн.Із врахуванням вищенаведеного, враховуючи вимоги справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що достатньою є сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 2500 грн.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у розмірі 958, 97 грн., сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду є документально підтвердженим та доведеним, що вбачається з квитанції від 03.10.2019 року /а.с. 1/.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані, зокрема, із проведенням експертизи.

Витрати на проведення експертизи у розмірі 2000 грн. є документально підтвердженими та доведеними, що вбачається з квитанції № 6644 від 21.06.2019 року /а.с. 90/.

Вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. задоволенню не підлягає, оскількине підтверджена належними доказами.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Із поданої позивачем копії виписки АТ КБ "ПриватБанк" по надходженням по картці Заїки Н.О. , а саме про переказ коштів у сумі 4000 грн. від ОСОБА_1 , відсутнє будь-яке зазначення про призначення такого платежу. З такої не вбачається, що це є витрати на правову допомогу. Стороною позивача також не подано суду опису робіт (наданих послуг), розрахунку витрат, які просять стягнути із відповідачів. Від так, витрати на професійну правничу допомогу документально не підтверджені та не доведені.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що із відповідача ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" в користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 1226 грн. 35 коп. (задоволено 82,89 % позовних вимог) та із відповідача ОСОБА_2 в користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 497 грн. 70 коп. (задоволено 33,64 % позовних вимог).

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Артема, 40, ) в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) - 25577,91 грн. страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований в АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) - 4500 грн. шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Артема, 40, ) в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) - 1226,35 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований в АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) - 497,70 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення суду виготовлено 28.10.2020 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.