П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

відповідач - ОСОБА_4

відповідач - ОСОБА_5

відповідач - ОСОБА_6

відповідач - Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04 вересня 2020 року про повернення заяви позивачеві, постановлену у складі судді Курбанової Н.М., -

в с т а н о в и в:

1. Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про встановлення факту смерті, визнання права власності в порядку спадкування, визнання довіреності та договорів купівлі-продажу недійсними. Просила встановити факт смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьку Донецької області; визнати недійсною довіреність, видану 28 грудня 2017 року Приватним нотаріусом Сазановим Ф.В. (№ в реєстрі 530) на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнати право власності на автомобіль за ОСОБА_1 у порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_8 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу на автомобіль, укладений у сервісному центрі № 8046/2018/791834 в м.Києві 18 січня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу на автомобіль, укладений 20 листопада 2019 року у Територіальному сервісному центрі №1441 м. Маріуполь між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; витребувати у ОСОБА_6 автомобіль.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 вересня 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. Скасовано заходи забезпечення позову.

Повертаючи позовну заяву суд виходив з того, що недоліки усунені не були, судовий збір не було сплачено в належному розмірі, а саме не доплачено 3681,90 грн.

Надходження апеляційної скарги до апеляційної інстанції та її короткий зміст

21 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку на адресу апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 .

Після усунення недоліків ухвалою Донецького апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 вересня 2020 року та постановити нове судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 14 липня 2020 року Приморським районним судом міста Маріуполя Донецької області було постановлено ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_9 про визнання недійсними довіреності, угод купівлі - продажу у справі № 266/5611/19. При поверненні позовної заяви судом була повернена і квитанція № 4941624 від 16 вересня 2019 року про сплату судового збору у розмірі 3681,90 грн., з огляду на положення п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, оскільки квитанцією № 4941624 від 16 вересня 2019 року сплачено судовий збір у розмірі 3681,90 грн., то є необхідність доплатити судовий збір у розмірі 1363,00 грн., що і було зроблено.

Аргументи учасників справи

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направили, що за положеннями ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

2.Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки, а саме надати документ, що підтверджує сплату суми судового збору, що становить 4204,00 грн. за п`ять вимог немайнового характеру та 840,80 грн. за вимогу майнового характеру, а загалом 5044,80грн.

На виконання ухвали суду представник позивача 01 вересня 2020 року надіслав квитанцію про сплату судового збору в сумі 1363,00 грн. та зазначив, що немає підстав вважати, що квитанція про сплату судового збору в цьому позові у розмірі 3681,90 грн. не може прийматися як сплата судового збору лише з підстав того, що судом у справі №266/5611/19 при поверненні заяви не вказано про повернення судового збору. Вважаючи, що долучена до позовної заяви квитанція № 4941624 від 16 вересня 2019 року про сплату судового збору у розмірі 3681,90 грн. сплачено, то є необхідність доплати судового збору лише в сумі 1363,00 грн. (5044,00 - 3681,90).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст.185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається Законом України «Про судовий збір».

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися до органу Казначейства з наступними документами: ухвала суду про повернення судового збору з відміткою про набрання чинності; заява про повернення коштів з бюджету; оригінал або копія документа на переказ або паперова копія електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду); довідка з банку про реквізити отримувача для перерахування коштів.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таким чином, судом вірно зроблено висновок, що надана позивачем квитанція № 4941624 від 16 вересня 2019 року не може бути належним доказом сплати ним судового збору у даній справі, оскільки копія даної квитанції знаходиться в матеріалах іншої цивільної справи №266/5611/19, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування, визнання довіреності та договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна, який ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя від 14 липня 2020 року залишено без розгляду за заявою представника позивача. Рішення про повернення судового збору судом не приймалося.

Оскільки позовна заява у справі №266/5611/19 позивачу не поверталася, а була залишена без розгляду, що не передбачає повернення судового збору, посилання позивача на п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» є безпідставним.

Підстави неприйняття судом доказу сплати позивачем судового збору у даній справі у розмірі 3681,90 грн. на підставі квитанції № 4941624 від 16 вересня 2019 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи №266/5611/19, були наведені судом в ухвалі від 03 серпня 2020 року про залишення без руху та усунення недоліків.

Проте, позивачем недоліки усунені не були, судовий збір не сплачено в належному розмірі, а саме не доплачено 3681,90 грн. з посиланням на ті ж самі підстави, що були предметом розгляду суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від 8 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не свідчать про наявність підстав для скасування ухвали суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та те, що доводи апеляційної скарги не спростували обґрунтування процесуального рішення суду першої інстанції, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги на підставі ст. 375 ЦПК України.

Розподіл судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 ч.1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2020 року.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: В.М. Барков

Є.Є. Мальцева