Справа № 444/187/20
Провадження № 2/444/443/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 червня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди внаслідок вчинення злочину,-

В С Т А Н О В И В :

позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 у якому просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 8000,00 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що є потерпілою особою у кримінальному правопорушенні, вчиненого відповідачкою. Вироком суду встановлено вину відповідачки та притягнуто до кримінальної відповідальності. Просить стягнути моральну шкоду понесену внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відносно її здоров`я.

Відповідачкою не подано відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні позивачка підтримала позов та просить такий задовольнити з підстав викладених у позовній заяві по суті.

У судове засідання відповідачка повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про місце, дату та час цього засідання, а відтак, з урахуванням думки позивачки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

04.12.2019 року вироком Жовківського районного суду Львівської області ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу. Із вироку убачається, що ОСОБА_2 , 08 липня 2019 року приблизно о 18 год., знаходячись неподалік сільської школи по вул. Кіпті в с. Лавриків Жовківського району, Львівської області, на грунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли під час словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_1 , умисно схопила потерпілу за обидва плеча руками та кинула на землю, спричинивши їй крововиливи на лівому плечі, після чого продовжуючи свої дії схопила потерпілу правою рукою за шию та почала здавлювати її своїми пальцями, чим спричинила потерпілій легке тілесне ушкодження.. Таким чином, судовим рішенням встановлено вину відповідачки, яка протиправними діями заподіяла позивачу шкоду її здоров`ю, а тому такі обставини у відповідності до ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відтак, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, що регулюється ст. ст. 1167, 1177 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 цього Кодексу шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 23 цього Кодексу моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов переконання, що моральні страждання викликані у позивача саме з вини відповідача через вчинення відносно її здоров`я кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує положення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Таким чином, суд прийшов переконання, що розмір відшкодування моральної шкоди, визначений позивачем не відповідає вимогам поміркованості, виваженості, розумності та справедливості.

При визначені розміру грошового відшкодування за завдану позивачу моральну шкоду, що виразилась у моральних страждання через отримані тілесні ушкодження; те, що вона змушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя, постійного доведення своїх прав та звернення із цим питання до компетентних органів.

З огляду на вищезазначені обставини, зважаючи на принципи рівності, поміркованості, виваженості, розумності, справедливості, беручи до уваги, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз, враховуючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до її збагачення, суд прийшов висновку що з відповідач на користь позивача необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Таким чином, суд прийшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у статтях 23, 1167, 1177 Цивільного кодексу України та на які вірно посилається позивачка у позовній заяві.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні в суд з позовом про стягнення моральної шкоди відповідно до ст.4 ч.2 п.5 ЗУ "Про судовий збір" позивачем слід було оплатити судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило на час звернення до суду з відповідним позовом, а саме 20.01.2020р. - 2102,00 гривень, однак такий не було сплачено.

Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (62,5 %) у сумі 1313,75 грн. З позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 788,25 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн, /п`ять тисяч/ гривень.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1313,75 грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 788,25 грн. в дохід держави.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКППФО НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКППФО НОМЕР_4 .

Суддя: Мікула В. Є.