Житомирський апеляційний суд
Справа №288/651/19 Головуючий у 1-й інст. Лівочка Л.І.
Категорія 36 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Баліцької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №288/651/19 за позовом ОСОБА_1 до адвоката Омельчука Віктора Олександровича про визнання неправомірною відмову адвоката у наданні якісної та своєчасної правової допомоги

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2020 року, яке ухвалене суддею Лівочка Л.М. в смт Брусилів

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку пред`явив до адвоката Омельчука В.О. та просив визнати неправомірною відмову адвоката у наданні якісної та своєчасної правової допомоги при розгляді цивільної справи № 288/1256/17. В обґрунтування позову зазначив, що адвокат Омельчук В.О. неналежно виконував свої обов`язки, допускав недотримання порядку надання безоплатної вторинної правової допомоги, фактично без поважних причин відмовився надавати якісно та у необхідному обсязі безоплатну вторинну правову допомогу, не з`являвся у судові засідання.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне дослідження всіх обставин справи. Обґрунтовуючи вимоги скарги, позивач зазначив, що відповідач, як адвокат, порушив умови надання безоплатної вторинної правової допомоги та без поважних причин не з`являвся в судові засідання 22.03.2020 р. та 12.04.2020 р. до Попільнянського районного суду Житомирської області для представлення його інтересів у справі № 288/1256/17; фактично відмовився складати необхідні процесуальні документи, в тому числі, апеляційні скарги; залишив поза увагою телефонні дзвінки позивача, починаючи з 22.03.2020 р, так як не відповідав на них.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечив, надіславши відзив, у якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18.08.2020 р. залишити без змін. Рішення суду вважає законним, обґрунтованим та прийнятим у повній відповідності з нормами матеріального та процесуального права, а твердження апелянта безпідставними як такі, що не ґрунтуються на чинному законодавстві та доказах наданих сторонами.

Позивач у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, рішення суду першої інстанції просив скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення, що оскаржується в апеляційному порядку, відповідає зазначеним вимогам закону.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

При розгляді справи встановлено, що відповідно до доручення № 854 від 24.11.2017 р. Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної допомоги за зверненням ОСОБА_1 для надання йому правової допомоги призначив адвоката Омельчука В.О., який надавав допомогу при розгляді цивільної справи № 288/1256/17 за позовом ОСОБА_1

26 лютого 2018 року Попільнянський районний суд Житомирської області своїм рішенням відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у справі № 288/1256/17.

12 березня 2018 року позивач надіслав до Попільнянського районного суду Житомирської області заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 288/1256/17. Розгляд вказаної заяви призначався на 22.03.2018 р. та в подальшому, у зв`язку з відкладенням справи, до 12.04.2018 р.

Як стверджує позивач, у вказані судові зсідання його представник не з`явився без поважних на те причин, на телефонні дзвінки не відповідав, чим порушив свої обов`язки, передбачені Законом України «Про безоплатну правову допомогу» та фактично відмовився від надання належної безоплатної правової допомоги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними та допустимими доказами умисне ухилення відповідача від явки до Попільнянського районного суду Житомирської області 22.03.2018 р. та 12.04.2018 р. та від надання Омельчуком В.О. як адвокатом якісної та своєчасної правової допомоги.

Такий висновок є вірним виходячи з наступного.

Згідно із частинами першою-третьою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним

Зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань (ст. 526 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний, зокрема, на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги, виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги. Адвокату, серед іншого, забороняється відмовлятися від надання правової допомоги, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу»безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг:

1) захист;

2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами;

3) складення документів процесуального характеру.

Позивач, вважаючи, що відповідач як адвокат неналежно виконує свої обов`язки, 23.03.2018 р. звернувся до бюро правової допомоги у Попільнянському районі із заявою про неналежне виконання зобов`язань адвокатом Омельчуком В.О., який фактично відмовився від надання безоплатної вторинної допомоги, не з`явившись 22.03.2018 р. в судове засідання та залишаючи без відповіді телефонні дзвінки позивача. На дане звернення Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної допомоги листом від 28.03.2018 р. повідомив про відсутність правових підстав для заміни адвоката та надав інші роз`яснення з приводу оскарження дій адвоката, якщо він вчинив дисциплінарний проступок.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці докази встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 79,80 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст. 82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач ОСОБА_1 на підтвердження факту відсутності адвоката в судовому засідання долучив до матеріалів справи копію протоколу судового засідання Попільнянського районного суду Житомирської області від 12 квітня 2018 року, в якій міститься примітка про те, що «представник заявника та відповідачі не з`явились, хоча були повідомлені належним чином», у зв`язку з чим позивач здійснював захист особисто, про відкладення розгляду справи клопотання не заявляв.

Доказу відсутності представника ОСОБА_1 в судовому засіданні 22 березня 2018 року без поважної причини матеріали справи не містять, як і доказів належного повідомлення про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення 22.03.2018 р.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. (ст. 83,84 ЦПК України).

Позивач в судах першої та апеляційної інстанції заявляв клопотання про витребування цивільної справи № 288/1256/17 з Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для огляду.

Однак, суд може витребувати справу із суду нижчої інстанції для ухвалення судового рішення, для огляду в судовому засіданні може бути витребувано справу, яка не перебуває на розгляді у вищій інстанції.

Крім того, позивач, як учасник справи, має право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень та добросовісно користуватись процесуальними правами (ст. 43, 44 ЦПК України).

Разом з тим, відповідач на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань перед позивачем надав до суду першої інстанції копії протоколів судових засідань під час розгляду справи № 288/1256/17 в судах першої та апеляційної інстанції, з яких вбачається надання його пояснень, підтримання позиції клієнта, виступи в дебатах. Такі дії адвоката не можуть свідчити про відмову у наданні правових послуг.

З урахуванням наведеного, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо фактичного ненадання послуг відповідачем позивачу у зв`язку з його неявкою в судові засідання та не складенням процесуальних документів, оскільки таке спростовується поясненнями та матеріалами справи та не підтверджено належними та допустимими доказами позивачем.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правильність прийнятого рішення, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2020 року.

Головуючий Судді