Справа № 573/1328/20
Номер провадження 2/573/341/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

16 листопада 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.

з участю секретаря судового засідання Федорченко Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2020 року АТ «УКРСИББАНК» звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору №0 від 12 червня 2008 року ОСОБА_3 отримав у АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на АТ «УКРСИББАНК», кредит у розмірі 40000 доларів США зі строком повернення, згідно графіку, щомісячно в установлених розмірах, але не пізніше09 червня 2023 року. В якості забезпечення виконання зобов`язання 12 червня 2008 року між позивачем та відповідачами було укладено договір іпотеки №87995, відповідно до умов якого в іпотеку банку передана квартира, що належить іпотекодавцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Свої зобов`язання за кредитним договором позичальник ОСОБА_3 належним чином не виконує більше 3 місяців, в результаті чого станом на 23 липня 2020 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка по кредиту та відсоткам становить 24428,50 доларів США та 64890,56 грн по пені. За таких обставин позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, яка належить на праві власності відповідачам, а також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 11152,64 грн.

Ухвалою від 11 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

20 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 16 листопада 2020 року.

У судовому засіданні представник позивача АТ «УКРСИББАНК» - адвокат Гриценко Б.М. позов підтримав і просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, їх інтереси представляв адвокат Цюпка О.В., який проти позову заперечував і просив відмовити у його задоволенні за пропуском строку позовної давності, про що суду подав письмову заяву (а. с. 91-92, 117).

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про день, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Заслухавши представників позивача та відповідачів, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 12 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УКРСИББАНК»,та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якогоостанній отримав кредит у розмірі 20000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 97064 грн. за курсом НБУ на день укладення цього договору (а. с. 13-22, 44).

Згідно з п. 1.2.2 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно з Додатком №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 09 червня 2023 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін.

За користання кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 15,00 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процента ставки підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці (п. 1.3.1 Кредитного договору).

За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених вищевказаним Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів, позичальник зобов`язався сплатити банку пеню в порядку, визначеному п. 4.1 Кредитного договору.

Пунктом п. 2.1 Кредитного договору визначено умови забезпечення кредиту, згідно яких на його забезпечення банк приймає в заставу нерухомість, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 вартістю 167600 грн, загальною площею 59,91 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та є власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1

12 червня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено Договір поруки, згідно умов якого остання зобов`язалась відповідати солідарно з ОСОБА_3 за невиконання ним зобов`язань, що виникли з вищевказаного Кредитного договору (а. с. 23-24).

Також у якості забезпечення виконання зобов`язання 12 червня 2008 року між позивачем та відповідачами укладено Договір іпотеки №87995, посвідчений нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л.Л., зареєстрований за №2081, відповідно до умов якого в іпотеку банку передана квартира АДРЕСА_3 загальною площею 59,91 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, по Ѕ частині кожній, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Білопільської міської ради Сумської області 23 червня 2003 року та зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером запису 4801 в книзі 52, реєстраційний номер 1760344 (а. с. 25-26).

Одночасно з нотаріальним посвідченням Договору іпотеки на вказану квартиру накладено заборону відчуження та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого (а. с. 27-28).

Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши ОСОБА_3 кредит (а. с. 44).

ОСОБА_3 свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка за розрахунком банку станом на 23 липня 2020 року становить 24428,50 доларів США (станом на 23.07.2020 за курсом НБУ еквівалентно 678618,84 грн) за кредитом і відсотками та 64890,56 грн по пені, з яких: 11562,24 доларів США - заборгованість за кредитом; 6696,13 доларів США - заборгованість по відсотках (ст. 1048 ЦК України); 6170,13 доларів США - заборгованість по відсотках (ст. 625 ЦК України); 33592,17 грн - пеня за прострочення сплати за кредитом; 31298,39 - пеня за прострочення сплати процентів (ст. 1048 ЦК України), що не спростовано відповідачами. Останній платіж здійснено 10 листопада 2014 року (а. с. 19-43).

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямована на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже, застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя.

Згідно зі ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказаний Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (ч. 4 ст. 33 Закону): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону.

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (ст. 39 Закону); продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (ст. 38 Закону).

У п. 4.2 Договору іпотеки зазначено, що звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку (п. п. 9, 17, 38 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30 березня 2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч. 1 ст. 33 Закону).

Велика Палата Верховного Суду у п. 36 постанови від 29 травня 2019 року у справі №310/11024/15 висловила правову позицію, що ч. 2 ст. 36 Закону, яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у ч. 3 ст. 36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (ст. ст. 37, 38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса (близькі за змістом висновки сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/17423/17).

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення прав позивача щодо порядку погашення заборгованості.

Оскільки позичальник ОСОБА_3 не виконав належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, які забезпечені іпотекою, тому відповідно до положень ст. 12 Закону у банка виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом також встановлено, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 грудня 2015 року у справі 591/6500/15-ц, яке набрало законної сили 02 лютого 2016 року, задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» та стягнено з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 12936,78 дол. США, що складає 285739,41 грн, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у сумі 9364,15 грн, а також 2951,04 грн судового збору (а. с. 102).

Відповідно до пп. 3.1.3. п. 3.1 р. 3.1 Договору про надання споживчого кредиту банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит у разі порушення позичальником умов Договору.

Позивач, як особа, яка набула право вимоги за кредитним договором, користуючись своїм правом на дострокове виконання зобов`язань за договором звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Таким чином, він набув право вимоги до відповідача за Договором іпотеки.

Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Так із матеріалів справи вбачається, що строк виконання основного зобов`язання було змінено пред`явленням позивачем у 2015 році позову до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач звернувся лише 29 липня 2020 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі № 761/46153/17.

Окрім того, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 30.05.2018 року під час розгляду справи № 598/938/15-ц (провадження № 61-16317св18), зазначивши, що: «використовуючи своє право згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, шляхом пред`явлення позову про стягнення усього розміру заборгованості за кредитними договорами до кінцевого терміну, банк змінив строк виконання зобов`язання. Цим банк як кредитор одночасно також змінив момент початку перебігу позовної давності за його вимогами, який слід рахувати з дати пред`явлення позову».

Отже, позивач у даній справі, отримавши право вимоги до відповідача в 2015 році та пред`явивши позов про дострокове стягнення усього розміру заборгованості, змінив строк виконання зобов`язання та одночасно змінив момент початку перебігу позовної давності за його вимогами.

Жодних доказів щодо переривання строку позовної давності позивачем суду не надано.

За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки представником відповідачів подано заяву про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку про відмову у задоволення позову з підстав пропуску строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Акціонерному товариству «УКРСИББАНК» (м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12) узадоволенні позову до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити за пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 18 листопада 2020 року.

Суддя