КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 362/6631/17 Головуючий у суді першої інстанції: Корнієнко С.В.
УХВАЛА

23 листопада 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Матвієнко Ю.О., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач ОСОБА_3 05 листопада 2020 року подав апеляційну скаргу, пропустивши строк на апеляційне оскарження.

Розглянувши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2018 року слід відмовити з наступних підстав.

Учасник справи має право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ч.1 ст.352 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення судом лише вступної і резолютивної частини, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Пропущений строк на апеляційне оскарження може бути поновлений судом в разі його пропуску з поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Водночас відповідно до приписів ч.2 ст.358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування зазначеного клопотання апелянт посилається на те, що він не був повідомлений про наявність, розгляд та результати зазначеної справи. Подання апеляційної скарги відбувається в межах тридцяти денного строку на строку з моменту отримання ним копії оскарженого рішення 06 жовтня 2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що рішення в даній справі ухвалене Васильківським міськрайонним судом Київської області 16 липня 2018 року. Відповідач ОСОБА_3 брав участь у розгляді справи через свого представника. Зокрема відповідно до журналу судового засідання представник відповідача ОСОБА_4 був присутній в судовому засіданні 07 червня 2018 року (а.с.43). Від імені відповідача представником подавалися клопотання та заяви, зокрема, щодо відкладення розгляду справи та про відсутність заперечень, щодо заочного розгляду справи (а.с.18,55).

Крім цього, в матеріалах справи містяться розписки представника відповідача ОСОБА_4 про повідомлення, щодо відкладення розгляду справи на 07 червня 2018 року, 20 червня 2020 року та на 16 липня 2018 року (а.с.36, 44, 47).

В матеріалах справи наявні зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.14, 41) на ім`я ОСОБА_3 , про призначення судових засідань на 26 лютого 2018 року та на 23 квітня 2018 року.

Разом з тим, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що він був обізнаний про факт подання до суду вищевказаного позову, внаслідок чого він був змушений звернутись до адвоката Диби Є.С., уклавши договір про надання правової допомоги (а.с.15-16), з метою захисту інтересів відповідача у Васильківському міськрайонному суді Київської області.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана відповідачем ОСОБА_3 після спливу більш як двох років з дня постановлення судового рішення, а також враховуючи відсутність передбачених пунктами 1 та 2 ч.2 ст.358 ЦПК України обставин, апеляційний суд згідно приписів ч.2 ст.358 ЦПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Не підлягає задоволенню і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки як вище вказувалося відповідно до імперативних припсів ч.2 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відхиляючи дане клопотання, апеляційний суд враховує відсутність передбачених пунктами 1 та 2 ч.2 ст.358 ЦПК України обставин, а саме: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, які б давали підстави для поновлення цього строку.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики ЄСПЛ випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ.

Так, у параграфі 41 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2018 року відсутні.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2018 року.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2018 року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя апеляційного суду

Київської області Ю.О. Матвієнко