Справа № 350/170/19
Номер провадження 2/350/18/2020
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2020 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді Пулика М.В.,
секретаря судового засідання Стадник О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності,-
У своїй позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким поділити спільно придбане з відповідачем майно, виділивши їй Ѕ частини домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 а також іншим рухомим майном, присудивши їй Ѕ всього майна.
В основу своїх позовних вимог ОСОБА_1 зіслалася на те, що вона з відповідачем з 03 червня 1989 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу ними було побудовано житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Крім цього, за час спільного проживання в шлюбі ними придбано трактор колісний марки Т-25 А. Незважаючи на те, що шлюб між ними розірвано, відповідач створює неможливі умови для проживання, тому вона змушена звернутись в суд для розподілу спільного майна.
У судове засідання ОСОБА_1 не прибула, направила суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримала повністю.
Відповідач будучи допитаним у попередньому судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечив, що вони з позивачкою спільно не проживають, фактично він проживає у літній кухні, а позивачка з дітьми проживає в житловому будинку. При поділі домоволодіння просить суд врахувати, що він за особисті кошти зробив у літній кухні ремонт і на даний час там проживає. Що стосується визначеної позивачкою вартості трактора, то він з такою оцінкою погоджується, згідний відшкодувати позивачці 10 тисяч гривень - половину його вартості. Просив виділити йому половину будинковолодіння згідно варіанту три БТЕ.
Відповідач у судове засідання не прибув, подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, просив виділити йому домоволодіння згідно варіанту № 4 БТЕ.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.ст. 1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що рішенням Рожнятівського районного суду від 28 липня 2016 року (а.с.6) між сторонами розірвано шлюб, який було зареєстровано 03 червня 1989 року.
Спірний будинок на даний час є незавершеним та не зданим в експлуатацію, однак побудовано сторонами згідно будівельного паспорта виданого 02 грудня 1991 року (а.с.12-18) на земельній ділянці площею 0,08 га, що виділена відповідачу для будівництва і обслуговування жилого будинку (а.с.19).
Згідно копії свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_1 (а.с.9) ОСОБА_2 є власником трактора Т-25А.
Отже, судом встановлено, що за час спільного проживання в шлюбі сторони збудували домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , а також придбали рухоме майно, трактор НОМЕР_2 , що є їхньою спільною сумісною власністю, тому це майно підлягає розподілу між сторонами, як колишнім подружжям.
За змістом ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.
Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.
Згідно ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року.
Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Що стосується розподілу домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , то суд приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 проживає в літній кухні, а позивачка в житловому будинку. Крім того, позивачка використовує за призначенням приміщення хліву й стодоли і це сторонами не оспорюється.
Однак сторони не можуть домовитися між собою щодо варіанту розподілу домоволодіння, у звязку з чим, визначитися з варіантом розподілу необхідно суду.
Суд приходить до переконання, що розподіл спірного домоволодіння слід провести відповідно до варіанту розподілу 4, запропонованого висновком будівельно-технічної експертизи, оскільки саме при вказаному варіанті реальна та ідеальна частка обох співвласників мають найменше відхилення (2686 гривень). При цьому варіанті поділу для відповідача виділяється приміщення літньої кухні в якій він на даний час проживає, а позивачці, в житловому будинку зайнята нею житлова кімната.
Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З кожної сторони по справі необхідно достягнути несплачений судовий збір згідно вартості присудженого їм майна відповідно до положень Закону України «Про судовий збір». З врахуванням суми судового збору оплаченого позивачкою при зверненні з позовною заявою 773,20 грн.
За таких обставин, з позивачки на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 4098 гривень 53 копійки (4871.73 773,20), а з відповідача - 4928 гривень 45 копійок.
На підставі ст.ст. 355, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст.60, 69, 70, 71 СК України, керуючись ст.ст.1-4,13, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 2686 гривень в рахунок різниці ідеальної та реальної долі домоволодіння.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провести переобладнання житлового будинку, розділити енергоносії та їх облік.
ОСОБА_1 ліквідувати дверні прорізи між приміщеннями 1-1 і 1-4, 1-7 і 1-9, 1-7 та 1-7 і 1-11.
ОСОБА_2 влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-10 і 1-11, влаштувати сполучення між першим та другим поверхом внутрішній сходовий марш або гвинтові сходи у відповідності до вимог ДБН; влаштувати кухню та санвузол за рахунок площі виділених приміщень у відповідності до вимог ДБН.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: