Постанова

Іменем України

11 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 673/1123/15-ц

провадження № 61-11535св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач),

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ),

боржник - Акціонерне товариство «Українська залізниця»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Бейликом Артуром Беніаміновичем , на додаткову постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 липня 2020 року у складі суддів: Гринчука Р. С., Грох Л. М., Костенка А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, у якій просив скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 28 листопада 2019 року по виконавчому провадженню № 56743773 та зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийняти до виконання та продовжити примусове виконання виконавчого листа Деражнянського районного суду Хмельницької області № 673/1123/15-ц від 22 червня 2018 року.

Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2020 року, залишеною без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 липня 2020 року, скаргу задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 28 листопада 2019 року по виконавчому провадженню № 56743773, прийняту державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Коваль Л.І. Зобов`язано державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийняти до виконання та провести відповідні виконавчі дії по примусовому виконанню виконавчого листа № 673/1123/15-ц, виданого Деражнянським районним судом Хмельницької області 22 червня 2018 року.

У липні 2020 року представник ОСОБА_1 - Бейлик А.Б. подав до апеляційного суду заяву щодо вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11 875 грн.

Заява мотивована тим, що між ним та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги від 14 червня 2020 року, відповідно до умов якого вартість правової допомоги адвоката становить 1 500 грн за годину роботи адвоката у суді апеляційної та касаційної інстанцій. В акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04 липня 2020 року сторони погодили, що адвокатом надано правничу допомогу на суму 11 875 грн, що відповідає 7 годинам 55 хвилин роботи, яка має бути сплачена протягом 120 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Зазначаючи, що згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною або ж третьою особою чи тільки має бути сплачено, представник ОСОБА_1 - Бейлик А. Б. просив заяву задовольнити та стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 11 875 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Додатковою постановою Хмельницького апеляційного суду від 15 липня 2020 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Бейлика А.Б. відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що адвокатом Бейликом А.Б. не долучено до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу фінансового документу, що підтверджує їх сплату клієнтом ОСОБА_1 , відтак, враховуючи, що до стягнення підлягають лише фактично понесені та документально підтверджені витрати, а не будь-які витрати, заявлені стороною, зокрема, що можуть бути понесені лише в майбутньому, заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2020 року представник ОСОБА_1 - Бейлик А.Б. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву та стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 11 875 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволені заяви через відсутність фінансового документу, що підтверджує їх сплату, не врахувавши, що нормами чинного законодавства передбачено право сторін на встановлення порядку оплати гонорару адвоката за надану професійну правничу допомогу, а також можливість визначення розміру витрат на правничу допомогу на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг та їх вартості, що підлягають сплаті відповідною стороною. При цьому судом апеляційної інстанції не було спростовано факт надання професійної правничої допомоги, її обсяг та вартість робіт. Крім того, апеляційним судом невірно та необґрунтовано застосовано висновок Великої Палати Верховного Суду, який зроблено на підставі закону, що втратив чинність, при цьому безпідставно не застосовано правові позиції, на які посилався заявник.

Ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України(у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що 14 червня 2020 року між адвокатом Бейликом А.Б. та ОСОБА_1 був укладений договір про надання правової допомоги.

За цим договором адвокат зобов`язується надавати послуги на підставах, в порядку і в обсязі, визначеному у договорі за погодженням сторін (пункт 2.1 розділу два договору). Окремі вимоги щодо предмету даного договору, не встановлені у пунктах 2.1, 2.2 договору, визначаються у додатках до нього.

Якщо інші вимоги щодо обсягу правничої допомоги не обумовлені сторонами і не зафіксовані в додатку до договору, комплекс правничої допомоги включає: підготовку аналітичних висновків з питань застосування законодавства України, експертних висновків стосовно законності вчинення правочинів, розробку проектів нормативно-правових актів, договорів, локальних документів суб`єкта господарювання, участь та/або представлення замовника у розгляді та вирішенні господарських, цивільних, адміністративних, земельних, трудових, сімейних спорів, зокрема, представництво у судовому порядку, в тому числі підготовки процесуальних документів (позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, клопотань, скарг, відзиву, відповіді на відзив, заперечень, усних та письмових пояснень, письмової промови, тощо), друкування та/або копіювання додатків до процесуальних документів, направлення необхідних документів до суду та/або учасникам провадження поштою, електронною поштою, факсимільним зв`язком, тощо, надання усних та письмових консультацій, інформаційних довідок, а також представництво інтересів замовника у міжнародних комерційних та третейських судах, органах державної влади та місцевого самоврядування, правоохоронних органах (пункт 2.5 договору).

Відповідно до додатку №1 договору про надання правової допомоги адвокат бере на себе зобов`язання від імені та в інтересах замовника здійснити комплекс дій щодо представництва та надання правничої допомоги клієнту (з усіма правами, обов`язками та повноваженнями адвоката передбаченими договором та законом) у Хмельницькому апеляційному суді та у Верховному Суді у справі № 673/1123/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Розділом 5 договору про надання правової допомоги визначено розмір гонорару та правила розрахунків.

Зокрема, відповідно до пункту 5.2 договору вартість послуг та порядок оплати гонорару за даним договором визначається згідно з додатком (додатками) до нього, що є невід`ємними частинами договору, та складає суму коштів, сплачених або які підлягають сплаті замовником адвокату за цим договором. Визначення розміру вартості правничої допомоги за певний строк чи конкретну дію або справу здійснюється адвокатом та відображається в акті приймання-передачі послуг, що складається у двох екземплярах, які надаються адвокатом замовнику. Також адвокат надає замовнику звіт з розшифруванням (переліком) видів та обсягу наданої правничої допомоги, якщо інше не погоджено сторонами в додатку (додатках).

Грошова сума, вказана в пункті 5.2 цього договору сплачується адвокату або перераховується замовником на рахунок адвоката за домовленістю сторін, яка визначається в додатках або акті приймання - передачі послуг до даного договору (пункт 5.3 договору). При належному виконанні умов цього договору сторони підписують акт приймання - передачі послуг ( пункт 5.4 договору).

Відповідно до пункту 2 додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 14 червня 2020 року сторони погодили, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги згідно пунктом 1 даного додатку становить 1 500 грн за одну годину роботи адвоката.

Згідно з пунктами 3, 4 додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 14 червня 2020 року, за наслідками надання правничої допомоги адвокатом складається звіт та акт приймання-передачі правової допомоги (послуг) за договором. Гонорар за надання правничої допомоги згідно умов пункту 1-2 даного додатку та договору про надання правничої допомоги у Хмельницькому апеляційному суді сплачується (підлягає сплаті) замовником не пізніше ніж через 120 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням Хмельницького апеляційного суду у справі №673/1123/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця.

Відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04 липня 2020 року сторони погодили, що адвокатом надана замовнику правнича допомога за договором, розмір гонорару складає 11 875 грн, що відповідає 7 годинам 55 хвилин роботи адвоката. Перелік правничої допомоги, що була надана адвокатом, а також витрачений час для її надання вказані у звіті, який є додатком №1 до даного акта приймання-передачі наданої правничої допомоги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК Українисуд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК Українивизначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК Українидля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи в стягненні з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу, виходив з доведеності надання таких послуг, проте встановивши відсутність доказів на підтвердження сплати таких послуг, у порушення пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК Українидійшов помилкового висновку про відсутність підстав для розподілу їх вартості за результатами розгляду справи.

При цьому Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04 липня 2020 року сторони погодили, що адвокатом надана замовнику правнича допомога за договором, розмір гонорару складає 11 875 грн, що відповідає 7 годинам 55 хвилин роботи адвоката. Перелік правничої допомоги, що була надана адвокатом, а також витрачений час для її надання вказані у звіті, який є додатком №1 до даного акта приймання-передачі наданої правничої допомоги. Також сторони погодили, що гонорар за надання правничої допомоги сплачується (підлягає сплаті) замовником не пізніше ніж через 120 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням Хмельницького апеляційного суду у справі №673/1123/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця.

За викладених обставин, апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу допустив порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим додаткова постанова Хмельницького апеляційного суду від 15 липня 2020 року не може вважатись законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції.

При вирішенні питання про стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд з урахуванням обставин і складності справи повинен надати оцінку поданим заявником доказам на підтвердження понесених витрат на правову допомогу або які будуть понесені, визначити необхідний фактичний обсяг правової допомоги, співмірність витрат на правничу допомогу, за результатами чого надати обґрунтований висновок про наявність/відсутність підстав для відшкодування таких витрат і їх розмір, а не формально вказати про відсутність підстав для компенсації таких витрат.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За приписами частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК Українипідставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За змістом статті 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З метою забезпечення завдання цивільного судочинства, а саме щодо забезпечення справедливого розгляду справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалене у справі судове рішення суду апеляційної інстанції - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуОСОБА_1 , подану представником Бейликом Артуром Беніаміновичем , задовольнити частково.

Додаткову постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 липня 2020 року, скасувати, справу № 673/1123/15-ц направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко М. Ю. Тітов