РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/17667/19

Провадження № 22-ц/4815/1270/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - адвоката Сокуренко Наталії Вікторівни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2020 року у складі судді Харечка С. П., ухвалене в м. Рівне о 17 годині 16 хвилин, повний текст рішення складено 30 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист порушеного права споживача, визнання припиненим зобов`язання по кредитному договору, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між нею і ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № ROH0GF00000433 від 26.05.2005 року. На забезпечення виконання зобов`язань 05.11.2009 року було укладено іпотечний договір, за умовами якого вона передала в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1 . Вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору Банк звернувся до суду за захистом своїх прав. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2015 року, ухваленим у справі № 569/3151/15-ц, стягнуто з ОСОБА_1 достроково заборгованість за кредитним договором № ROH0GF00000433 від 26.05.2005 року в розмірі 15 143,95 дол. США, що за курсом НБУ 15,41 грн./дол. США станом на 05 грудня 2014 року складає - 233368,27 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 233,68 грн., а всього - 235 701,95 грн. На виконання цього рішення 13 вересня 2017 року будо видано виконавчий лист № 569/3151/15-ц та пред`явлений до виконання в Рівненський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Рівненській області. Зазначає, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 22 березня 2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області № 569/3151/15-ц, виданого 13 вересня 2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 235 701,95 грн. закінчено у зв`язку зі сплатою боргу у повному обсязі. Оскільки вона повністю виконала рішення суду і сплатила весь борг за кредитом, та Банк, проте, не знімає заборону на відчуження предмета іпотеки, просила задовольнити її позовні вимоги. Додає, що внаслідок допущеної Банком бездіяльності, яка виразилася у зволіканні щодо припинення іпотеки та зняття іпотечного обтяження призводить до втрати її ділової репутації, гідності та поваги в колі родичів, знайомих та колег, що призводить до моральних страждань, а відтак просила стягнути моральну шкоду в сумі 7500,00 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2020 року вказаний позов задоволено частково. Визнано такими, що припинились з 12 березня 2018 року, зокрема: основне зобов`язання Позичальника - ОСОБА_1 по кредитному договору №ROHOGF000007433 від 26.05.2005року та іпотеки (реєстраційний номер обтяження - 9218138) житлової квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 39.8 кв.м., житловою - 25,5 кв.м., яка належить ОСОБА_1 , за іпотечним договором укладений 05.11.2009 року між Юкрейн Мортгейдж Лоунс Файненс №1 (Ukraine Mortgage Loan Finanse Nol PLC) та ОСОБА_1 , посвідченний 05.11.2009 року, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сивоглаз С.С. зареєстрований за реєстровим №№ 2721, 2722.

Зобов`язано Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» , Юридична адреса: вул.Грушевського, Ід, м.Київ, 01001; Адреса для кореспонденції: вул.Набережна Перемоги, 30, м.Дніпро, 49094, вчинити дії (відповідно до встановленого законом порядку) щодо: припинення обтяження квартири забороною та іпотеки житлової квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 39.8 кв.м., житловою - 25,5 кв.м., яка належить ОСОБА_1 на праві власності, а також дії щодо внесення відповідних записів, про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зняття заборони на відчуження зазначеної житлової квартири. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 536,80 грн..

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог вмотивоване положеннями ст. 17 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору та обґрунтоване тим, що сплативши заборгованість на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2015 року, позивачка ОСОБА_1 виконала свої зобов`язання за кредитним договором № ROH0GF00000433 від 26.05.2005 року, а відтак наявні підстави для зобов`язання відповідача здійснити дії щодо припинення обтяження предмету іпотеки.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди вмотивоване відсутністю належних та достовірних доказів на підтвердження факту заподіяння моральних страждань або втрат немайнового характеру, не навела жодних обставин, за яких заподіяна моральна шкода та за якими діями (бездіяльністю) вона заподіяні.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи представник АТ «Комерційний Банк «ПриватБанк» - адвокат Сокуренко Наталія Вікторівна оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує на помилковість висновку місцевого суду про факт виконання позивачкою зобов`язання за кредитним договором, та пояснює, що невиконання позивачкою грошового зобов`язання зумовлює застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Додає, що наявність у ОСОБА_1 заборгованості перед Банком зі сплати сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України є підтвердженням того, що зобов`язання за кредитним договором не припинилися. Доводить, що існування судового рішення про задоволення вимог кредитора,я ке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та в цій частині його скасувати ухваливши рішення про відмову в їх задоволенні, а у решті рішення суду першої інстанції залишити без зміни, а також стягнути судові витрати.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник ОСОБА_1 - адвокат Сиськова Оксана Леонідівна вважає рішення місцевого суду законним, обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 26 травня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ROH0GF00000433, згідно з умовами якого вона отримала кредит у розмірі 21 760 доларів США на придбання нерухомості за програмою «Житло в кредит» у сумі 17 00 доларів США та на сплату страхових платежів у сумі 4 760 доларів США зі сплатою 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісію за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту щомісяця на період сплати, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п. 3.11 даного договору.

За договором купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19 лютого 2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» відступило на користь Юкрейн Мортгейдж Лоунс Файненс (Ukraine Mortgage Loan Finanse No.l PLC) право вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 .

05 листопада 2009 року між ОСОБА_1 та Юкрейн Мортгейдж Лоунс Файненс (Ukraine Mortgage Loan Finanse No.l PLC) було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору від 26 травня 2005 року, за яким попередній об`єкт іпотеки замінено на інший - квартиру АДРЕСА_1 .

Цього ж дня між цими сторонами було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, яким забезпечено виконання кредитного зобов`язання іпотекодавця зазначеною у додатковому договорі № 1 квартирою АДРЕСА_1 загальною площею 39,8 кв. м, житловою - 25,5 кв. м.

У зв`язку з порушенням зобов`язання позичальником ОСОБА_1 , ПАТ КБ «Приватбанк» як правонаступник іноземної компанії Юкрейн Мортгейдж Лоунс Файненс (Ukraine Mortgage Loan Finanse No.l PLC) 27 лютого 2015 року звернувся до ОСОБА_1 з позовом про стягнення достроково всієї суми заборгованості за кредитним договором № ROH0GF00000433 від 26.05.2005 року у розмірі 15 143,95 дол. США, що за курсом НБУ 15,41 грн./дол. США станом на 05 грудня 2014 року склала - 233 368,27 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21.05.2015 року в цивільній справі № 569/3151/15-ц, яке вступило в законну силу 26.04.2017 року, позов задоволено в повному обсязі, стягнуто достроково з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № ROH0GF00000433 від 26.05.2005 року в розмірі 15 143,95 дол. США, що за курсом НБУ 15,41 грн./дол. США станом на 05 грудня 2014 року складає - 233 368,27 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 2333,68 грн., а всього - 235 701,95 грн.

На виконання рішення 13 вересня 2017 року Рівненським міським судом Рівненської області було видано виконавчий лист № 569/3151/15-ц, який пред`явлено до виконання у Рівненський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Рівненській області.

На підставі укладеного 16.04.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та Юкрейн Мортгейдж Лоунс Файненс (Ukraine Mortgage Loan Finanse No.l PLC) договіру купівлі - продажу прав вимоги (Договір зворотнього викупу) відбувся зворотний викуп ПАТ КБ «Приватбанк» пра вимоги за кредитним договором № ROH0GF00000433 від 26.05.2005 року до позивачльника - ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстроване в реєстрі 03.05.2017 року, індексний номер - 35023779.

В подальшому, на виконання виконавчого листа Рівненського міського суду № 569/3151/15-ц від 13.09.2017 року боржником ОСОБА_1 12 березня.2018 року було сплачено на розрахунковий рахунок Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області 259 362,15 грн., а 19 березня 2018 року Рівненський міський відділ ДВС ГТУЮ у Рівненській області перерахував заборгованість в сумі 235701,95 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Постановою державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області № 55310592 від 22.03.2018 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 69/3151/15-ц від 13.09.2017 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 235701,95 грн. закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

У липні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором № ROH0GF00000433 від 26.05.2005 року у розмірі 23 068,51 долларів США, що за курсом 26,23 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.07.2018 року складає 605087,02 грн. та судові витрати.

Рішенням Рівненського міського суду № 569/17312/18 від 27.12.2018 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення набрало законної сили 29.01.2019 року.

Звертаючись до суду з цим позовом, що є предметом розгляду, ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги тим, що незважаючи на виконання нею своїх зобов`язань за договором кредиту, з предмету іпотеки, яким було забезпечено виконання цього договору, не було знято заборони на відчуження, чим порушено її права.

Заперечуючи проти позову, АТ КБ «ПриватБанк» вказував, що з моменту набрання рішенням законної сили до фактичного виконання вказаного рішення ОСОБА_1 безпідставно користувалася належними відповідачу коштами, а тому Банк на підставі ст. 625 ЦК України має право на нарахування індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми, та вважало, що зобов`язання не виконано в повному обсязі. Ця ж думка викладена Банком в апеляційній скарзі.

Згідно з статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Частиною третьою статті 1049 вказаного Кодексу передбачено, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Як безспірно встановлено судом, основне зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» з повернення кредитних коштів виконане в повному обсязі та у встановленому законом для примусового виконання судових рішень порядку.

При цьому суд враховує, що законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги про те, що зобов`язання ОСОБА_1 виконано не в повному обсязі, адже Банк має право на нарахування індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми з період з моменту набрання рішенням законної сили - 26 квітня 2017 року до фактичного виконання вказаного рішення - 19 березня 2018 року, у відповідності до вимог ст.. 625 ЦК України, апеляційним судом відхиляються.

Так, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи не містять жодних доказів звернення Банку з вимогою про сплату ОСОБА_1 вказаних сум, апелянтом їх не надано і судом також не здобуто. Позов до суду у справі № 569/17312/18, за результатами якого винесено рішення від 27.12 2018 року про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 будь-які інші вимоги до неї Банком не заявлялися. У зв`язку з цим, зазначені Банком суми у виписці про нарахування відсотків з 21.05.2015 року по 12.03.2018 року не є інфляційними витратами в контексті ч.2 ст. 625 ЦК України.

Аналізуючи встановлені обставини справи у сукупності із нормами закону, якими ті врегульовані, апеляційний суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк» припиненим та правомірне задоволення цих вимог місцевим судом шляхом признання таких зобов`язань припиненими та зобов`язання Банку вчинити дії щодо припинення обтяження належної позивачці квартири.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди апеляційна скарга не містить доводів, а тому в цій частині рішення суду першої інстанції не переглядається у відповідності з ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - адвоката Сокуренко Наталії Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2020 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2020 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Гордійчук С. О.