ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» листопада 2020 року

м. Харків

справа № 621/1791/19-ц

провадження № 22ц/818/4095/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 27 травня 2020 року в складі судді Овдієнко В.В.

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, про визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Виконавчого комітету Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області від 04 січня 2000 року № 01 їм надано житло згідно з ордером від 06 січня 2000 року № НОМЕР_2, а саме, трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 41,89 кв м.

Зазначили, що вони постійно проживають у вказаній квартирі з 2000 року. Заборгованості за комунальними послугами не мають. Свої приватизаційні чеки вони не використали в повній мірі. Кожен з них використав тільки близько 40% приватизаційного чеку, що дає їм право приватизувати вказану квартиру.

Посилалися на те, що вони мають намір приватизувати квартиру та з цією метою звертались з вимогою надати дозвіл на приватизацію до Комсомольської селищної ради, але їм повідомили про те, що дозвіл на приватизацію повинен надавати власник житла, яким є відповідач.

Вказали, що житловий будинок, в якому знаходиться їхня квартира, належить Зміївській ТЕС Публічному акціонерному товариству «Центренерго» на праві колективної власності відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 від 01 березня 2000 року про право власності на житловий будинок, що видане виконкомом Комсомольської селищної ради.

Зазначили, що 05 грудня 2018 року вони письмово звернулися до відповідача з заявою про надання дозволу на приватизацію квартири та оформлення документів про передачу у їхню власність квартири. 14 грудня 2018 року вони отримали відповідь про те, що Зміївська ТЕС не може надати їм дозвіл на приватизацію квартири.

Вважали, що їхня квартира належить до об`єктів приватизації, оскільки Зміївська ТЕС перебуває у державній власності, а вказана квартира не входить до переліку об`єктів, що не підлягають приватизації, у зв`язку з чим не надання дозволу відповідачем на приватизацію квартири є незаконним.

Просили визнати за ними право на приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Центренерго», в особі відокремленого підрозділу Зміївська ТЕС, надати їм дозвіл на приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 27 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задоволено; визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївська ТЕС надати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_1 ; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївська ТЕС на користь ОСОБА_1 768,40 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївська ТЕС подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі та, зокрема, не звернув увагу на те, що після передачі державного житлового фонду у комунальну власність, скасовано уповноважений орган приватизації, який вирішував всі питання, пов`язані із приватизацією державного житлового фонду відповідно до Закону України «Про приватизацію житлового фонду», а права та обов`язки директора відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС регламентовані повноваженнями, які передбачені «Положенням про Зміївську ТЕС Публічного акціонерного товариства «Центренерго».

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи.

Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що квартира АДРЕСА_1 не входить до переліку об`єктів, передбаченого статтею 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», що не підлягають приватизації.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 01 березня 2000 року № 201, виданого виконкомом Комсомольської селищної ради, об`єкт, який розташований в АДРЕСА_1 , в цілому належить Зміївській ТЕС на праві колективної власності та складається з 9-поверхового житлового будинку загальною площею 9507,9 кв м на 107 квартир (а.с.45).

Пунктами 1.1, 1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства «Центренерго» від 30 березня 2018 року передбачено, що Публічне акціонерне товариство «Центренерго» є новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго», що було перейменовано з Державної акціонерної енергогенеруючої компанії «Центренерго», яка створена шляхом корпоратизації відповідно до наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 31 серпня 1995 року № 174 «Про створення Державної акціонерної енергогенеруючої компанії «Центренерго» та Указу Президента України від 04 квітня 1995 року № 282/95 «Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України».

Публічне акціонерне товариство «Центренерго» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Центренерго» (а.с.33-38).

На підставі рішення виконкому Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області від 04 січня 2000 року № 01 ОСОБА_1 та членам її родини, а саме: чоловіку - ОСОБА_2 та дочці ОСОБА_3 видано ордер від 06 січня 2000 року № НОМЕР_2 на склад сім`ї з 3 осіб на право зайняття житлового приміщення житловою площею 41,89 кв м квартири АДРЕСА_1 (а.с.16).

У зв`язку із укладенням шлюбу ОСОБА_3 змінила своє прізвище на « ОСОБА_3 » (а.с.15).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 6620 від 20 листопада 2018 року, наданої виконкомом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.17).

Із довідок Публічного акціонерного товариства Державний Ощадбанк України від 18 травня 2019 року №№ 377, 378, 379 вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 свої приватизаційні житлові чеки використали 06 жовтня 1999 року на суму 1,84 грн кожний, залишок 2,36 грн у кожного (а.с.20, 21, 22).

У грудні 2018 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до директора Зміївського ТЕС Публічного акціонерного товариства «Центренерго» із заявою, в якій просили надати їм дозвіл на приватизацію зазначеної квартири (а.с.18).

Як вбачається з відповіді Зміївського ТЕС Публічного акціонерного товариства «Центренерго» № 25/1636-7510 від 14 грудня 2018 року позивачам відмовлено у приватизації спірної квартири.

Із довідок Публічного акціонерного товариства Державний Ощадбанк України від 18 травня 2019 року №№ 377, 378, 379 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 свої приватизаційні житлові чеки використали 06 жовтня 1999 року на суму 1,84 грн кожний, залишок - 2,36 грн у кожного (а.с.20, 21, 22).

Статтею 345 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Частиною третьої статті 9 ЖК України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Закону України від 19 червня 1992 року №2482-ХІІ "Про приватизацію державного житлового фонду" (далі Закон № 2482-ХІІ) до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Не підлягають приватизації квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Статтею 8 Закону № 2482-ХІІ передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону.

У разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад.

Порядок передачі житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні підприємств, установ чи організацій, у комунальну власність визначається Кабінетом Міністрів України.

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції відповідно до вказаних норм матеріального права дійшов правильного висновку про те, що квартира АДРЕСА_1 належить до об`єктів приватизації відповідно до частини першої статті 2 Закону, тому вона підлягає приватизації, а органом, який зобов`язаний надати дозвіл на приватизацію, є відповідач. В даному спорі вирішується питання щодо надання тільки дозволу на приватизацію, а не видачу свідоцтва про право власності на спірну квартиру.

Таким чином, вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Докази та обставини, на які посилається Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції - залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 27 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 09 листопада 2020 року.