Ухвала

16 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 522/7233/16-ц

провадження № 61-9248св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору інвестування та додаткової угоди недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_4 , від імені якого діє адвокат Марченко Наталія Валеріївна, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору інвестування та додаткової угоди недійсними.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсними договір інвестування від 21 жовтня 2013 року № 5/2/73, укладений між Дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд» та ОСОБА_2 , та додаткову угоду до цього договору від 28 жовтня 2013 року, укладену між ОСОБА_2 , Дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд» та ОСОБА_3 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 24 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2017 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року постанову Апеляційного суду Одеської області від 24 січня 2018 року скасовано, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2017 року залишено в силі.

У лютому 2019 року ОСОБА_4 , від імені якого діє адвокат Марченко Н. В., звернувся до суду із апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2017 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , від імені якого діє адвокат Марченко Н. В., на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2017 року відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_4 , від імені якого діє адвокат Марченко Н. В., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року і направити справу до суду апеляційної інстанції для нового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , від імені якого діє адвокат Марченко Н. В., на ухвалу Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року і витребувано із Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/7233/16-ц.

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору інвестування та додаткової угоди недійсними призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець