Справа № 310/1577/20
Провадження №/п 2-к/310/2/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Чубукової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника юридичного управління Закритого акціонерного страхового товариства «Промтрансінвест» про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Малорітського району Брестської області від 30.11.2018 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання заступника начальника юридичного управління Закритого акціонерного страхового товариства «Промтрансінвест» про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Малорітського району Брестської області від 30.11.2018 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що рішенням Суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 30.11.2018 з ОСОБА_1 на користь ЗАСТ «Промтрансінвест» стягнуто суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 3428,04 рублів Національного Банка Республіки Білорусь. Оскільки боржник знаходиться в Україні, просять визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення.

Від ОСОБА_1 на адресу суду надійшли заперечення, відповідно до яких, він зазначає, що в задоволенні клопотання потрібно відмовити у зв`язку з тим, що з 06.04.2018 він проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення Суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 30.11.2018 було ним отримано 01.09.2020 від Запорізького районного суду Запорізької області разом з клопотанням заявника від 30.10.2019 про визнання і примусове виконання вищевказаного рішення суду. Крім того, рішення Суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 30.11.2018 є заочним, так як було винесено у відсутності сторін у справі. ОСОБА_1 зазначає, що його жодного разу, жодним способом не повідомляли про слухання в Суді Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь справи за позовом ЗАСТ «Промтрансінвест» до ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати до суду свої заперечення проти позову. Також, ОСОБА_1 зазначає, що ним 15.09.2020 подано апеляційну скаргу на рішення Суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 30.11.2018.

В судове засідання сторони не з`явились, від представника ОСОБА_1 адвоката Бєлоусова М.Є. через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, підтримують раніше надані заперечення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 30.11.2018 р. про стягнення, з ОСОБА_1 на користь ЗАСТ «Промтрансінвест» стягнуто суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 3428,04 рублів Національного Банка Республіки Білорусь. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явились. Рішення по справі прийняте. Не оскаржувалось.(а.с. 5-6).

Вказане рішення набрало законної сили 29.12.2018, що підтверджується довідкою Суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції, яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ст. 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно відомостей ГУ УДМС України в Запорізькій області від 25.05.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2018 року зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

Подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та його розгляд має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема ст. ст. 466-467 ЦПК України.

Згідно статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Усі документи, які необхідні для додавання до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, заявником додані до матеріалів справи.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Відповідно до міжнародних договорів України суд відмовляє у задоволенні клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду у випадках, коли: згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої постановлено рішення, воно не набрало законної сили, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набрання законної сили; відповідач не брав участі у процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не було своєчасно і належним чином вручено виклик у суд; у справі між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав на території Договірної Сторони, де має бути визнано й виконано рішення, вже було постановлено рішення, що набрало законної сили, або установою цієї Договірної Сторони раніше було порушено провадження, або ж є визнане рішення суду третьої держави; згідно з положеннями даного міжнародного договору, а в не передбачених ним випадках згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнано й виконано, справа належить до виключної компетенції її установи, спір вирішено не компетентним судом; відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі про договірну підсудність; закінчився строк давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення. У зазначених випадках згідно з київською Угодою суд відмовляє у визнанні та виконанні й арбітражного рішення.

Відповідно до довідки Суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь, зазначено, що ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, та у відповідності до Цивільного процесуального кодексу Республіки Білорусь йому була вручена копія позовної заяви, однак доказів на підтвердження цього суду не надано.

Крім того, ОСОБА_1 з 06.04.2018 проживає в Україні за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Також, як вбачається з доданих ОСОБА_1 доказів, ним 15.09.2020 до Брестського обласного суду було направлено апеляційну скаргу на рішення Суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 30.11.2018 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч. 1 ст. 468 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 468 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено, якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи.

З урахуванням викладеного, та на підставі наданих у справі доказів, з яких судом встановлено, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду 30.11 2018 справи за позовом ЗАСТ «Промтрансінвест» до ОСОБА_1 про стягнення 3428,04 рублів Національного Банка Республіки Білорусь, потому рішення суду відповідачеві не направлялось, вважаю необхідним відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 462, 463, 464, 466, 467, 468 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника юридичного управління Закритого акціонерного страхового товариства «Промтрансінвест» про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Малорітського району Брестської області від 30.11.2018 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В.Нікітін