Провадження №2/760/1794/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2020 року Солом`янський районний суд міста Києва
у складі головуючої судді Усатової І.А.,
при секретарі: Омелько Г.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,
Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1 .
Вказує, що зазначений будинок знаходиться на обслуговуванні ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-СОЛОМ`ЯНКА» та товариство є управителем вказаного будинку.
Позивачем зобов`язання щодо надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території виконувались вчасно та в повному обсязі.
Позивач з метою стягнення плати за житлово-комунальні послуги кожного місяця надавав відповідачу розрахунок вартості наданих протягом звітного місяця житлово-комунальних послуг (квитанція), в які було зазначено зобов`язання відповідача провести оплату до 20 числа.
На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Лазаренко В.В. Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дану справу 27.02.2019 перерозподілено та передано в провадження головуючій судді Усатовій І.А.
Сторонам було направлено копію ухвали від 28.12.2018, відповідачу також було направлено копію позовної заяви із додатками.
На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.
23.09.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої вказано, що відповідачкою з моменту подання позову до суду та до часу подання заяви не здійснювалась плата за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, тому просить стягнути з останньої заборгованість в сумі 46 408, 15 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 09.09.2020 подав до суду заяву, якою просив розглянути справу без участі представника позивача, в заяві вказав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставила.
Судові повістки, що направлялись на адресу відповідачки повернулася на адресу суду з відміткою «адресат відсутній».
Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи заяву представника позивача від 09.09.2020, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . (а.с. 10-13)
Багатоквартирний будинок за адресою АДРЕСА_1 , знаходиться на обслуговуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-СОЛОМ`ЯНКА», з 30.07.2013 року, згідно акту приймання-передачі об`єкта в управління з управління (з балансу) від 30.07.2013 року.
Крім того, співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , 15 липня 2016 року прийнято рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-СОЛОМ`ЯНКА» управителем багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-СОЛОМ`ЯНКА» є управителем будинку та зобов`язане утримувати зазначений будинок та прибудинкову територію на підставі:
протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 15.07.2016 року;
договорів про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, укладених з власниками квартир у будинку;
ст.ст. 23, 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», на виконання зобов`язань позивач уклав та виконує умови договорів з виконавцями і виробниками житлово-комунальних послуг; акту приймання-передачі об`єкта в управління з управління (з балансу) від 30.07.2013 року;
договору № 030113 від 01.05.2013 р. на повне технічне обслуговування і ремонт ліфтів та обслуговування системи диспетчеризації будинку по індивідуальному розрахунку;
договору № 040616 від 01.06.2016 р. на повне технічне обслуговування і ремонт ліфтів та обслуговування системи диспетчеризації будинку по індивідуальному розрахунку;
договору № 0104/16-ТО від 01.04.2016 р. на технічне обслуговування системи автоматичної пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу, водяного пожежогасіння підземного паркінгу;
договору № 1780 від 22.12.2009 р. на вивезення твердих побутових відходів;
договору № 4540603 від 05.03.2014 на постачання теплової енергії у гарячій воді
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщення, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;
комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством;
утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством;
балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;
управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) що забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.
Згідно ст. 13 того ж Закону залежно від функціонального, призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів,! освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Управитель зобов`язаний вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів (пп. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р.).
Споживач зобов`язується оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пп. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Обов`язок споживача сплачувати за використані (спожиті) житлово-комунальні послуги передбачений положеннями ст. 162 Житлового кодексу Української PCP, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 2 п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. №572.
Крім того, положеннями ст. 151 Житлового Кодексу Українські PCP встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною другою статті 21 вказаного Закону виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.
Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 578 від 08 жовтня 1992 року, встановлено, що власники та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Суд враховує, що позивачем не надано укладений із відповідачкою договір про надання житлово-комунальних послуг, однак зауважує, що відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення від сплати вартості фактично отриманих споживачем житлово-комунальних послуг.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).
Як вбачається з наданої позивачем інформаційної довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно № 184921776 від 16.10.2019 відповідачка, згідно свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 08.05.2013 Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві є власницею трикімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .
З огляду на викладене, відповідачка є споживачем житлово-комунальних послуг.
Встановлено, що позивачем зобов`язання щодо надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території виконувалися вчасно та в повному обсязі.
Позивач з метою стягнення плати за житлово-комунальні послуги кожного місяця надавав відповідачці розрахунок вартості наданих протягом звітного місяця житлово-комунальних послуг (квитанцію), в якій було зазначено зобов`язання відповідача провести оплату до 20 числа.
Таким чином, зобов`язання з оплати за житлово-комунальні послуги повинні бути виконанні споживачем (відповідачем) до 20 числа місяця, наступного за місяцем, в якому такі послуги були надані (спожиті).
Позивач просив стягнути зазначену заборгованість та надав розрахунки сум, що підлягають стягненню.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1921,00 грн.
Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 258, 264, 265, 326, 361, 526, 541, 625 ЦК України, ст.ст. 156, 162 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281, 282, 354 ЦПК України, суд, -
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: І. А. Усатова