Справа № 236/631/20
26 травня 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:
головуючогосудді Бєлоусова А.Є.,
при секретарі Грицай Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лиман цивільну справу в порядку загального провадження за відсутності учасників справи позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднаної територіальної громади, яку представляє Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,
12.02.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області із позовною заявою до Об`єднаної територіальної громади, яку представляє Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка за життя склала заповіт, який було посвідчено 17.12.2003 року за реєстровим № 89 секретарем Рідкодубівською сільської ради Краснолиманського району, Донецької області Батуркіною Н.С. Цим заповітом ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла зазначену земельну ділянку майно позивачеві. Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 7,2600 га. розташовану на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради КСП «Краснолиманське»), призначену для ведення особистого селянського господарства, що належало ОСОБА_2 , на підставі державного акту на право власності на землю серії IV-ДН № 159699, виданого 30.10.2002 року Рідкодубівською сільською радою. 30.10.2002 року Рідкодубівською сільською радою ОСОБА_2 був виданий державний акт на право власності на землю серії IV-ДН № 159699 на земельну ділянку площею 7,2600 га, розташовану на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради Краснолиманського району). Донецької області і призначену для ведення особистого селянського господарства на ім`я « ОСОБА_3 ». Даний акт був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 107. Після смерті ОСОБА_3 позивач залишився єдиним спадкоємцем. Однак нотаріусом йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок та земельну ділянку, так як він у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, а також не підтверджується факт належності земельної ділянки померлій (в свідоцтві про смерть ОСОБА_3 її ім`я зазначено « ОСОБА_4 », а в державному акті - « ОСОБА_5 , про що державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. була складена відповідна постанова від 28.09.2019 року.
Крім того, позивач вчасно, не звернутися в нотаріальну контору для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , обґрунтовуючи що в 2006 році у зв`язку з важким матеріальним становищем, яке склалося в родині позивача, в середині лютого 2006 року він виїхав за кордон до Російської Федерації, в Московську область на заробітки. На початку жовтня 2006 року я повернувся. У вересні 2019 року позивач звернувся в Лиманську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 . Однак 28.09.2019 року позивач отримав постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Однією з підстав для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину став пропуск мною встановленого законом шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.1-6).
У зв`язку з викладеним позивач просить встановлення факту належності правовстановлюючого документа, та визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Позивач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просив справу розглянути без його участі, проти заочного розгляду не заперечує (а.с. 31).
Представник відповідача - Об`єднаної територіальної громади, яку представляє Лиманська міська рада Донецької області була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи; відповідачем не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, але надано заяву про розгляд справи без участі представника за наявними документами у справі та ухвалення рішення відповідно до вимог чинного законодавства; відзиву на позов представником відповідача не надано(а.с. 46).
Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 21.04.2020 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Нове міста Красний Лиман Донецької області померла ОСОБА_2 , це підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06.02.2006 року Виконкомом Рідкодубівської сільської ради міста Красний Лиман Донецької області, актовий запис № 8 (а.с. 12).
Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 7,2600 га. розташована на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради КСП «Краснолиманське»), призначена для ведення особистого селянського господарства. Зазначене майно належало ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на землю серії IV-ДН № 159699, виданого 30.10.2002 року Рідкодубівською сільською радою на ім`я « ОСОБА_3 » (а.с. 9).
За життя ОСОБА_3 склала заповіт, який було посвідчено 17.12.2003 року за реєстровим № 89 секретарем Рідкодубівською сільської ради Краснолиманського району, Донецької області Батуркіною Н.С. Цим заповітом ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що належну їй на підставі державного акту IV-ДН №159699, виданого 30.10.2002 року Рідкодубівською сільською радою, земельну ділянку площею 7,2600 га, розташовану на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради КСП «Краснолиманське») призначену для ведення особистого селянського господарства заповідає ОСОБА_1 (а.с. 10).
Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , однак, постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. від 28.09.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки позивачем пропущений встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця для прийняття спадщини, а також відсутні правовстановлюючі документи, щодо належності спірного майна спадкодавцеві (а.с. 14).
Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Позивач зазначає, що не мав змоги належним чином своєчасно, протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з життєвими обставинами, які склалися, він не мав можливості для належного оформлення спадщини.
Позивач ОСОБА_1 просить визнати вказані обставини поважними, та визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.
Суд враховує роз`яснення, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7, згідно з якими поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій; зібрані у справі докази, їх належна оцінка заслуговують на увагу, є доведеними, та вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_1 додатковий строк - три місяці (з дня набрання чинності судовим рішенням), який буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Щодо вимог позивача в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документа суд зазначає наступне.
Українською мовою, їм "я померлої звучить та позначається на письмі як « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 , свідоцтвом про одруження ОСОБА_3 , заповітом (а.с. 10-12)
Розбіжність у написанні ім`я померлої ОСОБА_3 заважає позивачу реалізувати повною мірою свої права на отримання спадщини.
Згідно з п. 4.1 та п. 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.
Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
Встановлення даного факту для позивача має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року) встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
При прийнятті рішення відповідно до ст. 80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").
Враховуючи викладене, суд вважає, що факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с Нове Лиманського району Донецької області, державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДН № 159699 на земельну ділянку площею 7,2600 га. розташовану на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради КСП «Краснолиманське»), Донецької області і призначену для ведення особистого селянського господарства, виданого 30.10.2002 року Рідкодубівською сільською радою на ім`я « ОСОБА_3 » та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 107. Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 1216,1218, 1261, 1264, 1268, 1269, 1270. 1296, 1297,1299 ЦК України, ст. ст. 3,4,10, 12,13,19, 95, 175.176,177, 315-318 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднаної територіальної громади, яку представляє Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с Нове, Лиманського району, Донецької області, державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДН № 159699 на земельну ділянку площею 7,2600 га. розташовану на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради КСП «Краснолиманське»), Донецької області і призначену для ведення особистого селянського господарства, виданого 30.10.2002 року Рідкодубівською сільською радою на ім`я « ОСОБА_3 » та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 107.
Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с Нове, Лиманського району, Донецької області, терміном на 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону від 03.10.2017 року № 2147-VIII), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення повинно бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно із п. 3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Текст рішення виготовлений 26.05.2020 року.

Суддя-