Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2020 Справа №607/11499/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гриців Ольга Ярославівна до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гриців О.Я. пред`явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить стягнути із відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 22761 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2017 року стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень, щомісячно на кожну дитину, починаючи із 21 червня 2017 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Також вказаним рішенням суду стягнуто із відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 , в розмірі 900 гривень, щомісячно, починаючи із 21 червня 2017 року та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку. При цьому, у зв`язку із несплатою аліментів у відповідача утворилася заборгованість. Також, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини та самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. З цих підстав, просить стягнути із відповідача пеню за несплату аліментів, яка згідно розрахунків позивача становить: 17640 гривень по утвореній заборгованості зі сплати аліментів на утримання малолітніх дітей за період із січня 2018 року по червень 2020 року та 5121 гривень - сума пені по утвореній заборгованості зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 за період із червня 2017 року по січень 2019 року. Посилаючись на наведені обставини просить позов задовольнити.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2020 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Відзиву на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 до суду не подавав.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Гриців О.Я. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити їх у повному обсязі .

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Виклик відповідача здійснювався шляхом направлення судових повісток на адресу його зареєстрованого місця проживання та публікації про виклик до суду на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи.

Судом установлено:

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2017 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та дружини та вирішено: стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи із 21 червня 2017 року та до досягнення старшою дитиною повноліття; стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 , в розмірі 900 гривень, щомісячно, починаючи із 21 червня 2017 року та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Згідно довідки-розрахунку №22895 від 30 червня 2020 року, виданої державним виконавцем Сторожинецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гавалешко М.М., заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно виконавчого листа №607/7823/17 від 31 жовтня 2016 року, станом на 01 червня 2020 року становить 70560 гривень. Вказана заборгованість утворилася за період із січня 2018 року по червень 2020 року.

Також, згідно довідки-розрахунку №22899 від 30 червня 2020 року, виданої державним виконавцем Сторожинецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гавалешко М.М. заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 , згідно виконавчого листа №607/7823/17 від 31 жовтня 2016 року, станом на 01 червня 2020 року становить 14841 гривень. Вказана заборгованість утворилася за період із: червня 2017 року по січень 2019 року.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказано, що передбачена ст. 196 СК ( 2947-14 ) відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

У даному випадку, відповідачем ОСОБА_2 не представлено суду жодних доказів щодо того, що заборгованість по аліментах утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Судом установлено, що заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період із січня 2018 року по червень 2020 року становить 70560 гривень та заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 за період із червня 2017 року по січень 2019 року становить 14841 гривень. Вказане підтверджується довідками-розрахунками державного виконавця Сторожинецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гавалешко М.М.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені зі сплати аліментів на утримання малолітніх дітей за період із січня 2018 року по червень 2020 року становить 17640 гривень та сума пені зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 за період із червня 2017 року по січень 2019 року становить 5121 гривень. Загальна сума пені складає 22761 гривень.

Суд приймає наданий представником позивача розрахунок пені, як такий, що виконаний належним чином.

Як убачається із таблиці розрахунку, пеня розрахована позивачем відповідно до формули: ?p=(A1 х 1 % х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Така правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, висновки, викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, повинні бути враховані при застосуванні норм права до спірних правовідносин у даній справі.

Судом установлено, що загальна сума пені у зв`язку з простроченням сплати аліментів становить 22761 гривень. Вказана сума не перевищує ста відсотків заборгованості відповідача зі сплати аліментів. Наведене повністю відповідає вимогам статті 196 СК України.

Разом із тим, суд критично сприймає надану стороною позивача інформацію про реєстрацію відповідача як фізичної-особи підприємця (а.с. 13), оскільки із вказаних відомостей не вбачається, ким сформовано даний витяг та відсутня дата його формування. Відтак, зазначена інформація не може бути прийнятою судом як належний та допустимий доказ.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача пеню за несвоєчасно сплачені аліменти у розмірі 22761 гривень.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280-282, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гриців Ольга Ярославівна до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 22761 (двадцять дві тисячі сімсот шістдесят одну) гривню.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 840,80 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 09 листопада 2020 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка