У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/331/19

11 листопада 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства.

Просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт батьківства померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є вона, ОСОБА_1 .

В судове засідання 11.11.2020 року заявник та її представник не прибули про час та місце його проведення повідомлені належним чином.

Заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник в дане судове засідання також не з`явились, натомість останній подав до суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку із зайнятістю в іншій справі.

Разом з тим, суд констатує, що в судові засідання, які призначались судом на 31.01.2020 року, 26.03.2020 року, 13.05.2020 року, 27.08.2020 року та 10.11.2020 року представник заінтересованих осіб, адвокат Госедло О.Д. не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином.

Зокрема, судове засідання, призначене на 31.01.2020 року останній просив відкласти у зв`язку із перебуванням на лікарняному, однак підтверджуючих документів суду не надав.

Судові засідання 26.03.2020 року та 13.05.2020 року - просив відкласти, враховуючи запроваджений в Україні карантин.

06.07.2020 року, прибувши в судове засідання адвокат Госедло О.Д. просив його відкласти у зв`язку з неявкою свідків сторони зацікавлених осіб, яких вважає за потрібне допитати для правильного вирішення справи по суті.

В судове засідання, призначене на 27.08.2020 року представник заінтересованих осіб також не з`явився, просив відкласти, оскільки він бере участь у слідчих діях у кримінальному провадженні, проте підтверджуючих дану обставину доказів не представив.

В подальшому в судове засідання призначене на 10.11.2020 року 16 год. 00 хв. останній аналогічно не прибув, натомість подав клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи тим що, як зазначено в даному клопотанні, 10 жовтня 2020 року о 14 год. 30 хв. Господарським судом Івано-Франківської області призначено розгляд справи, в якій він бере участь як представник відповідача ТзОВ «Белеїв».

До клопотання представником долучено копію ухвали щодо повідомлення Господарським судом Івано-Франківської області учасників по справі, зокрема і відповідача ТзОВ «Белеїв» про судове засідання, призначене на 10.11.2020 року о 14 год. 30 хв., однак дана ухвала не підтверджує представництво в суді інтересів вказаного товариства адвокатом Госедло О.Д.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення осіб про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст.7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Однак, як констатовано вище, в судові засідання призначені на 31.01.2020 року, 26.03.2020 року, 13.05.2020 року, 27.08.2020 року та 10.11.2020 року представник заінтересованих осіб, адвокат Госедло О.Д. не прибував, натомість подавав до суду клопотання, в яких просив їх відкласти з різних причин, належним чином не підтвердивши поважності неявки.

Відповідно до положення п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таке положення пов`язане з дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами та із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до п.п.1, 3, 5 ст.128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку поважних причин неявки до суду, однак зобов`язує суд оцінювати неявку до суду у кожному конкретному випадку залежно від підстав поважності наведених причин з тим, щоб забезпечити учасника процесу конституційною гарантією змагальності у процесі та доведення суду переконливості своїх доводів (п.4 ч.3 ст.129 Конституції України).

З врахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги багаторазову неявку представника заінтересованих осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судові засідання, належним чином повідомленого про день та час їх проведення, відсутність заяви про розгляд справи без їх участі та відсутність у суду підстав, передбачених чинним процесуальним законодавством для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе провести дане засідання у відсутність заінтересованих осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представника.

Разом з тим, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, які зібрані в ході розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про юридичний факт або стан, але не спір про право цивільне.

Зокрема, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності такого юридичного факту або стану і факт або стан, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Як з`ясовано судом, у своїй заяві заявник ОСОБА_1 просить встановити факт батьківства померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є вона.

Однак, в ході судового розгляду, а також в письмовому запереченні на заяву, заінтересовані особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечили відносно встановлення вказаного факту та просили відмовити ОСОБА_1 в задоволенні вимог заяви, ствердивши, що наведені заявницею факти не відповідають дійсності.

На переконання суду, під час розгляду вказаної справи у порядку окремого провадження, судом встановлено наявність спору про право.

Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У відповідності до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, дані вимоги не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні, і відповідно вказаний спір належить вирішувати у порядку позовного провадження, а тому суд вважає, що заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, слід залишити без розгляду, роз`яснивши заявниці ОСОБА_1 , що вона вправі звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.13, 43, 123, 128, 223, 247, 257, 260, 261, 293, 294, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.