справа № 367/7355/19
головуючий у суді І інстанції Свояк Д.В.
провадження № 22-ц/824/9977/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів Слюсар Т.А., Волошиної В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Васюхна Володимира Олександровича на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2020 року

у справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року МТСБУ звернулось до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 101 250 грн понесених витрат (100 000 грн регламентної виплати та 1 250 грн витрат на збір документів та визначення розміру шкоди), та витрати по оплаті судового збору в сумі 1 921 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 вересня 2017 року у місті Ірпінь Київської області ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки Audi, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не надав дорогу автомобілю Fiat, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив ДТП. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На момент дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивачем 05 лютого 2018 року було здійснено виплату відшкодування в розмірі 100 000 грн потерпілій особі - власнику автомобіля Fiat, державний номерний знак НОМЕР_2 . Оскільки вину відповідача в скоєнні даної ДТП встановлено постановою Ірпінського міського суду від 28 вересня 2017 року, то у позивача виникло право регресної вимоги до ОСОБА_1 .

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2020 року позов МТСБУ задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 100 000 грн витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування та 3 171 грн судових витрат.

Суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що позивачем доведено: факт заподіяння шкоди потерпілому - ОСОБА_2 шляхом пошкодження належного йому транспортного засобу Fiat Doblo 1.9D; протиправну винну поведінку відповідача щодо заподіяння такої шкоди та причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, що підтверджується постановою Ірпінського міського суду Київської області від 28 вересня 2017 року.

Заподіяна шкода у розмірі 129 909 грн 19 коп. підтверджується звітом про оцінку автомобіля від 08 листопада 2017 року № 2040 та додатками до нього, позивачем доведена та відповідачем не спростована.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Васюхно В.О. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову МТСБУ.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи з огляду на таке.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідачем було придбано автомобіль у фірмі, яка зареєстрована у Литві, UAB LUCSANA ; ОСОБА_1 не був присутнім при огляді автомобіля Fiat Doblo та проведенні оцінки його вартості та вартості ремонту; не відповідає дійсності той факт, що автомобіль Fiat Doblo отримав значні пошкодження, оскільки автомобіль яким керував ОСОБА_1 контактував з автомобілем Fiat Doblo в районі переднього лівого крила та частково була виявлена вм`ятина в області заднього лівого крила.

А також, вказував, що із калькуляції, складеної експертом-оцінювачем вбачається, що ним указані суми вартості запасних частин які значно перевищують ринкову вартість, зокрема: бампер - 9 282 грн., при його ринковій вартості - 1 100 ? 1 300 грн.; боковина зл - 42 862 грн, при її ринковій вартості - 5 000 ? 6 000 грн.; радіатор - 5 315 грн 80 коп., при ринковій вартості 1 148 грн.; вентилятор у зборі - 19 519 грн., при ринковій вартості - від 2 000 грн до 5 000 грн.; фара ліва - 6 253 грн., при ринковій вартості від 2 000 грн до 3 000 грн.

Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в апеляційній інстанції, не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Розглядаючи спори про стягнення збитків, завданих внаслідок ДТП, суд повинен враховувати всі докази, надані учасниками справи для доведення позовних вимог, суд розглядає справи … на підставі доказів, поданих учасниками справи (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, постановою Ірпінського міського суду Київської області від 28 вересня 2017 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Постановою суду встановлено, що 04 вересня 2017 року у місті Ірпінь Київської області ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки Audi, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не надав дорогу автомобілю Fiat, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив ДТП. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункт 16.11 ПДР України.

Відповідно до довідки № 561914 про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 04 вересня 2017 року, її учасниками є транспортний засіб Audi А-4, номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , та транспортний засіб Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 .

Згідно з даними бази МТСБУ поліс на транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 не знайдено

25 вересня 2017 року ОСОБА_2 на ім`я МТСБУ було подано повідомлення про ДТП, що сталася 04 вересня 2017 року, та пакет необхідних документів.

Також, 20 жовтня 2017 року ОСОБА_2 на ім`я МТСБУ подано заяву щодо здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 04 вересня 2017 року.

Відповідно до звіту № 2040 про оцінку автомобіля Fiat Doblo 1.9D, номерний знак НОМЕР_2 , здійсненого ФОП ОСОБА_4 07 листопада 2017 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Fiat Doblo 1.9D, номерний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 129 909 грн 19 коп. Вартість автомобіля Fiat Doblo 1.9D, номерний знак НОМЕР_2 у пошкодженому стані складає 27 363 грн 41 коп.

До звіту додано копію Свідоцтва про реєстрацію у державному реєстрі оцінювачів № 8608 від 09 березня 2011 року на ім`я ОСОБА_4 , копію посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача, копію сертифіката № 579/17 суб`єкта оціночної діяльності від 13 червня 2017 року на ім`я ОСОБА_4 .

Також в матеріалах справи наявна копія рахунку № 46152 від 06 листопада 2017 року, згідно з яким МТСБУ сплачено ФОП ОСОБА_4 1 250 грн за виконані ним роботи по збору документів та визначення розміру шкоди.

Послуги ФОП ОСОБА_4 оплачені у сумі 1 250 грн., на підставі платіжного доручення № 1262263 від 30 листопада 2017 року.

Згідно з копією довідки № 1 від 24 січня 2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих водію ОСОБА_2 сплачено суму 100 000 грн.

Відповідно до копії наказу МТСБУ від 02 лютого 2018 року за № 1171 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, ОСОБА_2 » до сплати на рахунок ОСОБА_2 підлягає сума у розмірі 100 000 грн.

Згідно з копією платіжного доручення № 901598 від 05 лютого 2018 року МТСБУ було оплачено 100 000 грн., призначення платежу: «Виплата згідно наказу № 1171 від 02 лютого 2018 року, ОСОБА_2 , код НОМЕР_3 , КР НОМЕР_4, т.з. НОМЕР_2 ».

06 вересня 2018 року на ім`я ОСОБА_1 позивачем було направлено претензію про регресні вимоги у сумі 101 250 грн., які необхідно було компенсувати протягом семи днів з моменту її отримання.

13 жовтня 2018 року відправлена рекомендованим листом на ім`я ОСОБА_1 кореспонденція повернулася відправнику.

Крім того, 05 лютого 2018 року МТСБУ на ім`я відповідача було направлено пропозицію про компенсацію витрат у сумі 101 250 грн.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання, зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону (стаття 5 цього Закону).

Статтею 7 Закону передбачено, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 статті 12 Закону встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п.п. д) п. 1.4 Наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 встановлено, що методика застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Пунктом 4.3 Методики передбачено, що за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ.

Вказаний звіт № 2040 від 08 листопада 2017 року про оцінку автомобіля, складений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , який є суб`єктом оціночної діяльності (Сертифікат № 597/17, виданий Фондом державного майна України 13 червня 2017 року, термін дії 3 роки).

Підсумовуючи викладене, колегія апеляційного суду дійшла висновку про те, що розмір шкоди визначений суб`єктом оціночної діяльності у вказаному Звіті оцінки майна, - є доведеним.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статей 22 та 29 Закону № 1961-IV страховик відшкодовує оцінену у порядку визначену законом шкоду, а саме витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 39.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року (надалі по тексту - Закон № 1961-IV) моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (стаття 41.1. пункт а).

Отже, у встановлених законом випадках Моторне бюро виступає гарантом відшкодування шкоди потерпілим від дорожньо-транспортних пригод за рахунок коштів відповідних фондів.

З 19 лютого 2016 року встановлені наступні розміри страхових сум у межах яких МТСБУ здійснює регламентні виплати з Фонду страхових гарантій: 100 000 грн у випадку заподіяння шкоди майну потерпілих.

МТСБУ відповідно до наказу № 1171 від 02 лютого 2018 року та на підставі платіжного доручення № 901598 від 05 лютого 2018 року сплачено ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн (а.с. 35, 37).

МТСБУ оплатило послуги аварійного комісарова у розмірі 1 250 грн на підставі платіжного доручення № 1262263 від 30 листопада 2017 року (а.с. 37).

Відповідно до статті 38.2.1. цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до статті 13.1. Закону № 1961-IV (в редакції чинній на момент ДТП) учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Інформації щодо того, що відповідач входить до переліку осіб, визначених статті 13.1. Закону, останнім не надано.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія апеляційного суду враховує таке.

Приписами частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу приписами частин 1, 2 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами, відповідно до статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами частин 1, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

А також колегія апеляційного суду звертає увагу на те, що у довідці про дорожньо-транспортну пригоду від 04 вересня 2017 року, повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 04 вересня 2017 року відсутні посилання на те, що транспортний засіб Audi А-4, номерний знак НОМЕР_1 був застрахований на підставі міжнародного договору страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс «Зелена картка»). До матеріалів справи відповідачем також не був доданий, а згідно з даними бази МТСБУ поліс на транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 не знайдено

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо завищення позивачем вартості відновлюваного ремонту, колегія апеляційного суду, враховуючи відсутність в апеляційній скарзі посилання на будь-які конкретні обставини та докази на їх підтвердження стосовно завищення позивачем вартості відновлюваного ремонту, погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність вказаних обставин відповідачем.

Колегія апеляційного суду також погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що відповідачем та його представником не доведено, що відсутність відповідача при огляді автомобіля Fiat Doblo 1.9D при проведенні оцінки його вартості та вартості відновлюваного ремонту вплинула будь-яким чином на належність, допустимість, достовірність Звіту № 2040 від 08 листопада 2017 року, який було здійснено на відповідному спеціалізованому програмному продукті сертифікованим оцінювачем.

Висновок суду першої інстанції про те, що розбіжності між переліком пошкоджень автомобіля Fiat Doblo 1.9D, вказаних у довідці № 561914 та у звіті про оцінку автомобіля Fiat Doblo 1.9D, від 07 листопада 2017 є наслідком виявлення прихованих пошкоджень, які працівники поліції не виявили та не мали обов`язку виявляти при огляді автомобіля на місці ДТП, відповідає матеріалам справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України» рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2020 року залишається без змін.

Керуючись статтями 367, 369, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Васюхна Володимира Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку крім випадків, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді В.М. Волошина

Т.А. Слюсар