№ 2/263/791/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Кияна Д.В., за участю секретаря судового засідання Рябова С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування Ѕ вартості робіт, матеріалів, витрачених на утримання та обслуговування спільного майна,

В С Т А Н О В И В:

03.12.2019р. ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування Ѕ вартості робіт, матеріалів, витрачених на утримання та обслуговування спільного майна. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у період з 09.11.1998 р. по 21.10.2008 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , за час подружнього життя 05.11.2003 р. ними була придбана 11/40 частин будинку АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу вона звернулася до суду з позовом про поділ спільно нажитого майна подружжя. На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01.03.2011 р. була затверджена мирова угода, відповідно до якої за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право спільної сумісної власності на Ѕ частину спільного майна, а саме: 11/40 частини домоволодіння АДРЕСА_2 . Позивач неодноразово повідомляла відповідача ОСОБА_2 про необхідність внесення плати за житлово-комунальні послуги, оскільки він є співвласником будинку. Протягом 2018-2019 рр. ОСОБА_1 була змушена проводити ремонтні роботи у вказаному домоволодінні, вартість яких склала 58 858,75 грн. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 Ѕ вартості робіт, матеріалів, витрачених на утримання обслуговування спільного майна, а саме чистини будинку АДРЕСА_1 , у розмірі 29 429,37 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28.12.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

05.10.2020 р. відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з 09.11.1998 р. по 21.10.2008 року перебував у шлюбі з позивачкою ОСОБА_1 . У шлюбі за спільні кошти ними було придбано нерухоме майно, а саме: 11/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . 01.03.2011 року на підставі ухвали Жовтневого районного сулу міста Маріуполя Донецької області затверджено мирову угоду, відповідно до якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по Ѕ частини на праві спільної сумісної власності у вигляді 11/40 частини домоволодіння АДРЕСА_2 . З вимогами позовної заяви відповідач категорично не згодний, оскільки вважає їх незаконними та необґрунтованими. Зазначає, що співвласник майна зобов`язаний утримувати майно, що знаходиться у нього у власності, однак здійснювати ремонт та невіддільні поліпшення може лише за згодою іншого співвласника, оскільки згідно ст. 358 ЦК України співвласники майна, що знаходиться у спільній частковій власності, володіють, користуються й розпоряджаються таким майном за взаємною згодою. Він згоди на ремонт його частини домоволодіння не надавав, позивачка здійснила це самочинно, тому заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. В подальшому надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. В подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення сторін, дослуживши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України - право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що дійсно сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя про затвердження мирової угоди від 01.03.2011 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по Ѕ частина спільної сумісної власності у вигляді 11/40 частини домоволодіння АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні позивача на підтвердження позовних вимог щодо стягнення з відповідача половини витрат на ремонт домоволодіння, послалася на ті обставини, що будинок потребував ремонту, який був проведений у період з 2018 р. до 2019 р., та витрати на закупку будівельних матеріалів та оплату робіт, склали 58 858,75грн.

Відносно позовних вимог про стягнення компенсації за ремонт будинку, суд виходить з того, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд вважає, що у с удовому засіданні позивач не довела необхідність проведення ремонтних робіт та придбання будівельних матеріалів, не визначена вартість ремонтних робіт, відсутній акт приймання виконаних робіт та відсутня згода співвласника майна щодо ремонту будинку та подальшої компенсації понесених позивачем витрат на ремонт.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на ремонт будинку не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.356,358 ЦК України, керуючись ст.ст. ст. 12, 13, 263-265, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування Ѕ вартості робіт, матеріалів, витрачених на утримання та обслуговування спільного майна - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Донецької області або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

Суддя Д.В. Киян