Справа № 273/1312/20
Провадження № 2/273/231/20
У х в а л а

24 червня 2020 р. суддя Баранівського районного суду Житомирської області Новицький Є. А. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Баранівського нотаріального округу Присяжнюка Василя Олександровича, ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації договорів дарування та усунення перешкод в користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року до Баранівського районного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до приватного нотаріуса Баранівського нотаріального округу Присяжнюка Василя Олександровича, ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації договорів дарування та усунення перешкод в користуванні власністю

Одночасно ОСОБА_1 подала клопотання про звільнення від сплати судового збору та про поновлення пропущених процесуальних строків.

З метою встановлення наявних підстав для відкриття провадження судом розглядається заява про поновлення пропущених процесуальних строків.

Так, зазначена заява ОСОБА_1 обгрунтовується тим, що про те що приватним нотаріусом і його дочкою її було ошукано в період підписання договору дарування 1 / 2 ідеальної частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , їй стало відомо в лютому 2020 року. А саме, як нотаріус за її зверненням наддав копії дублікатів на два договори дарування.

Одночасно ОСОБА_1 зазначає, що вона не має юридичної освіти, не знає особливостей нотаріального законодавства, у зв`язку з чим не могла знати про порушені права.

Вирішуючи питання щодо поновлення пропущеного процесуального строку, встановлено наступне.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 126 ЦПК України).

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

До вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік, що відповідає вимогам ст. 728 ЦК України.

Варто зазначити, що закон не передбачає навіть приблизного переліку поважних причин, які можуть бути визнані такими для захисту порушеного права. Тому, дане питання віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір. До висновку про поважність причин пропущення строку позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позовну неможливим або утрудненим.

З матеріалів справи вбачається, що договора дарування були укладені 23.11.2016 року.

Таким чином на момент звернення до суду минуло більше 3 років.

При цьому, ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що про порушення її прав стало відомо у лютому 2020 року.

На думку суду вказаний факт не є обґрунтованим, адже вона була присутньою під час нотаріальної дії пов`язаної із укладенням договорів дарування у 2016 році.

Вказані дії відбувалися з дозволу органу опіки та піклування згідно розпорядження голови Баранівської районної державної адміністрації №302 від17.11.2016, про що йдеться у самих договорах.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 знала про укладені договора дарування, усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними, на спростування даних фактів суду докази стороною надані не були.

Посилання ОСОБА_1 на необізнаність у законодавстві не є поважною причиною для поновлення процесуального строку, адже незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, що відповідає приписам ст. 68 Конституції України.

Між тим, поважних причини зволікання ОСОБА_1 щодо звернення зі даним позовом до суду у передбачений законом строк не підтверджено.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поновлення судом строку оскарження без обгрунтованої підстави є протиправним, порушує принцип правової визначеності та право на справедливий суд, такого висновку дійшов Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

За таких обставин, суд позбавлений можливості поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження договорів дарування, в зв`язку з чим обумовлена скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 126,127, 260, 261 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в поновленні процесуального строку для подання позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Баранівського нотаріального округу Присяжнюка Василя Олександровича, ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації договорів дарування та усунення перешкод в користуванні власністю.

Позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Баранівського нотаріального округу Присяжнюка Василя Олександровича, ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації договорів дарування та усунення перешкод в користуванні власністю- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Є.А. Новицький