Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/330/20
Провадження № 2/433/471/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 року

Суддя Троїцького районного суду Луганської області Певна О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області 02 березня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.04.2020 відмовлено суду у визначенні підсудності та цивільну справу повернуто до Троїцького районного суду Луганської області для продовження розгляду з мотивів необхідності судом першої інстанції, у разі наявності у нього сумнівів щодо права позивача подати позов за альтернативною підсудністю, обов`язку залишити позовну заяву без руху та встановити позивачу строк для надання документів у підтвердження проживання малолітніх дітей разом з нею.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 02 червня 2020 року позовну заяву залишено без руху з підстав, передбачених п.5, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України, оскільки позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, позивачем в позовній заяві вказано, що від шлюбу вона та відповідач мають двох дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте позивачем не надано доказів на підтвердження місця проживання дітей, що в свою чергу позбавляє суд визначити підсудність даної справи. В зв`язку з чим позивачу було запропоновано надати відомості з Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання неповнолітніх дітей і на чиєму утриманні вони знаходяться, що надало б можливість вирішити питання про право на звернення до суду за правилами альтернативної підсудності.

Крім того, частиною 4 ст.19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Згідно ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Проте, позивачем в позовній заяві не було зазначено чи зверталась вона до органу опіки та піклування, чи наявний висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з позивачем, відсутні посилання на докази, що дітям створені належні побутові умови для проживання.

Крім того, оскільки цивільним процесуальним законодавством передбачено розгляд об`єднаних позивачем вимог (про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей) за правилами різних судових проваджень (загального та спрощеного), тому суд пропонував позивачу роз`єднати ці вимоги, подавши до суду уточнену позовну заяву.

Також, позивачем перед судом було поставлено дві позовні вимоги немайнового характеру про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

При цьому, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., тобто за одну позовну вимогу.

В зв`язку з чим, позивачу повідомлено про необхідність сплатити судовий збір ще за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 840,80 грн. та надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

На виконання ухвали Троїцького районного суду Луганської області від 02.06.2020, позивачем надано суду уточнену позовну заяву, згідно якої позивач фактично відмовилася від позовної вимоги про визначення місця проживання дітей, залишивши вимогу про розірвання шлюбу.

Проте, вимог ухвали суду щодо надання відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання неповнолітніх дітей і на чиєму утриманні вони знаходяться, що надало б можливість вирішити питання про право на звернення до суду за правилами альтернативної підсудності, позивачем не виконано та не підтверджено проживання малолітніх дітей разом з нею.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24 березня 2017 року Станично-Луганським районним відділом ДРАЦС Головного ТУЮ у Луганській області та згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 26 квітня 2018 року Станично-Луганським районним відділом ДРАЦС Головного ТУЮ у Луганській області, сторони мають дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак позивачем ОСОБА_1 не додано належних доказів того, що їх спільні з відповідачем діти знаходяться на її утриманні.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 цього Кодексу суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно ст. 3 цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

У ч. 1 ст. 12 вказаного Закону визначено, що у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд: цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Правила виключної підсудності, згідно ст. 30 ЦПК України, не регулюють питання визначення підсудності по справам про розірвання шлюбу.

Тому, враховуючи наведені обставини, відсутність підстав для застосування правил загальної підсудності за ч. 1 ст. 27 ЦПК України та альтернативної підсудності за ч. 2 ст. 28 ЦПК України чи виключної підсудності, наявність чіткого порядку визначення підсудності по справам, де відповідач проживає на тимчасово окупованій території, суд вважає, що дана позовна заява не підсудна Троїцькому районному суду Луганської області, а підсудна відповідному районному суду м. Києва з необхідністю визначення підсудності ухвалою Київського апеляційного суду, згідно ч. 1 ст. 12 наведеного вище Закону України, а саме за зареєстрованим місцем проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», направити справу до Київського апеляційного суду для визначення підсудності позовної заяви одному з районних судів м. Києва у зв`язку з реєстрацією місця проживання відповідача на тимчасово окупованій території України.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 30, 31, 175, 177, 185, 258, 260, 352-354 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - направити до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Із урахуванням п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, а якщо учаснику справи ухвала суду не була вручена у день її складення - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Троїцький районний суд Луганської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.С. Певна