Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/17/19
Провадження № 2/506/36/20
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження

18.06.2020 року с.м.т. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Паламарчук М.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Новака Р.Г.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Окни в режимі відеоконференції з Київським районним судом м.Одеси клопотання представника відповідача про зупинення провадження по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ягорлик" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красноокнянського районного суду Одеської області перебуває зазначена цивільна справа.

Від представника відповідача - адвоката Новака Р.Г. до суду надійшло клопотання про зупинення провадження по справі, яке обґрунтоване тим, що у своїй позовній заяві позивач зазначає, що в 2009 році він не заперечував, що земельна ділянка буде оброблятися відповідачем, про що було досягнуто усної домовленості, однак заперечує факт укладання та підписання договору оренди. За весь час, починаючи з 2009 року, позивач отримував орендну плату за користування земельною ділянкою, що позивач неодноразово підтверджував в судових засіданнях, а також підтверджується матеріалами справи, а саме відомостями про виплату орендної плати за відповідні роки, починаючи з 2009 року. У зв`язку з необхідністю формування єдиної правозастосовної практики, ухвалою Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №145/2047/16-ц про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними. Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважала, що для тих ситуацій, коли судами встановлено, що орендодавець не підписував оспорюваний договір, його слід кваліфікувати як неукладений та відмовляти у визнанні недійсним в тому разі, коли наймодавець (орендодавець) отримує орендну плату, визначену в договорі, а наймач (орендар) користується земельною ділянкою із посиланням на пункт 6 статті 3 ЦК України та доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), та не застосовувати в таких випадках частину третю статті 203 та частину першу статті 215 ЦК України. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі №6-48цс15. Крім того, колегія суддів посилалася на те, що справа містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права, оскільки існує необхідність формування єдиної правозастосовної практики у сфері визнання договору оренди земельної ділянки недійсним на тій підставі, що він не підписаний наймодавцем (орендодавцем). Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09 вересня 2019 року справу №145/2047/16-ц (провадження №61-41245св18) прийнято до розгляду. Зі змісту зазначеної ухвали вбачається, що існує очевидна необхідність формування єдиної правозастосовної практики щодо застосування п.6 ст.3 ЦК України у спорах про недійсність договору, для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, а тому справа містить виключну правову проблему. Тому, на підставі п.10 ч.1 ст.252, п.14 ч.1 ст.253 ЦПК України, представник відповідача просив зупинити провадження по даній справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №145/2047/16-ц (провадження №61-41245св18).

Позивачем подано до суду заперечення на зазначене клопотання, в якому позивач зазначив, що факт оброблення землі та отримання орендної плати взагалі не може свідчити про укладення договору оренди земельної ділянки, так як такі договори відповідно до ЦК України повинні укладатися виключно в письмовій формі. Жодні виправдання сторони щодо правового обґрунтування використання нею земельної ділянки не можуть прийматися до уваги, коли фактично така сторона, з метою досягнення своєї неправомірної вигоди пішла на вчинення кримінального правопорушення та підробила документи (підробила підпис, під істотними умовами договору щодо котрих відсутнє волевиявлення іншої сторони) та, окрім цього, подала завідомо підроблені документи для державної реєстрації. З огляду на вищенаведене, правове обґрунтування правової позиції позивача не є тотожним до предмету розгляду по справі №145/2047/16-ц, фактично відповідно до ст.252 ЦПК України, суд має право зупинити розгляд справи до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційому порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, отже зупинення справи з урахування вищевикладеного позивач вважає за недоцільне та просив суд у задоволенні клопотання відмовити.

В судовому засіданні позивач просив у задоволенні клопотання представника відповідача відмовити з підстав, зазначених у вищезазначеному письмовому запереченні.

Представник відповідача, який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Київським районним судом м.Одеси, вищевказане своє клопотання підтримав.

Заслухавши думки учасників справи, щодо заявленого клопотання та дослідивши долучені до клопотання матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

П.10 ч.1 ст.252 ЦПК України встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи те, що по справі ще триває підготовче провадження, сторони пояснень по суті спору не надавали, докази на підтвердження вимог сторін судом не досліджувалися, то суд позбавлений можливості оцінити обставини цивільної справи та оцінити їх подібність до обставин цивільної справи №145/2047/16-ц, перегляд якої здійснюватиметься Великою Палатою Верховного Суду.

Отже, суд вважає передчасним зупинення провадження у справі, у якій розгляд по суті не розпочався, до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст.252, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі відмовити.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу суду складено 23 червня 2020 року.

Суддя О. Л. Чеботаренко