Справа № 2-165/11
Провадження № 4-с/346/31/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Коломийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконними дії державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), які полягають у відмові у знятті арешту накладеного на майно боржника ОСОБА_1 на підставі постанови державного виконавця від 20.03.2012 р., та зобов`язати Коломийський міськрайонний відділ ДВС зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 .

Свою скаргу мотивує тим, що нещодавно йому стало відомо про те, що на все його майно накладено арешт, а 28.05.2020 р. він, скаржник отримав відповідь з відділу ДВС, згідно якої на сьогоднішній день на виконанні у Коломийському відділі ДВС жодного виконавчого провадження, де стороною боржника є він, не перебуває. У зазначеній довідці вказано, що на виконанні у Коломийському відділі ДВС перебували виконавчі провадження відкриті на підставі виконавчих листів № 2-165, виданих 19.11.2012 р. Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з нього, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Банк Фінанси і кредит» боргів на загальну суму 601 010,36 грн., 60101,03 грн. виконавчого збору та витрати на проведення виконавчих дій. На виконання вищенаведеного виконавчого документа 20.03.2012 р. згідно постанови державного виконавця накладено арешт на все майно боржника. Однак, 02.06.2017 р. державним виконавцем винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу на підставі п.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Проте, арешт на майно боржника, який було накладено згідно постанови державного виконавця від 20.03.2012 р., не знятий.

Оскільки, у Коломийському міськрайонному відділі ДВС виконавче провадження, в якому він був боржником відсутнє, так як державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а у стягувача немає претензій до нього як до боржника щодо стягнення боргу, тому ним була подана заява про зняття арешту з майна. Про наявність винесеної постанови про стягнення виконавчого збору відділ ДВС не вказує.

Зазначає, що 25.06.2020 року, отримав відмову Коломийського міськрайонного відділу ДВС у знятті арешту у зв`язку з тим, що підстави для зняття арешту з його майна, відсутні.

Представник скаржника адвокат Юркевич Х. в судовому засіданні підтримала вимоги скарги, зауважила, що ОСОБА_2 який набув статусу стягувача після укладення договору про відступлення права вимоги , не заперечує щодо задоволення даної скарги.

В судове засідання скаржник та його представник не з`явилися, представник ОСОБА_4 подала до суду клопотання про продовження розгляду скарги без їх участі, просить вимоги скарги задовольнити в повному обсязі.

Представник Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Атаманов С.М. в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення скарги.

Представник ДВС подав до суду заяву в котрій просив продовжити розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, не заперечує щодо задоволення скарги , зазначив, що претензій до ОСОБА_1 стосовно стягнення з нього боргу не має.

Відповідно до вимог ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги, мотиви її обґрунтування, надавши правову кваліфікацію діям учасників виконавчого провадження, правову норму, яка підлягає застосуванню у відносинах сторін, дослідивши її фактичні обставини, врахувавши пояснення сторін, їх заяви, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З відповіді начальника Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) №12-16-19/39217 від 28.05.2020 р. встановлено, що на виконанні у Коломийському відділі ДВС перебували виконавчі провадження відкриті на підставі виконавчих листів № 2-165, виданих 19.11.2012 р. Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Банк Фінанси і кредит» боргів на загальну суму 601010,36 грн., 60101,03 грн. виконавчого збору та витрати на проведення виконавчих дій. На виконання вищенаведених виконавчих документів 20.03.2012 р. згідно постанови державного виконавця накладено арешт на все майно боржника. 02.06.2017 р. державним виконавцем винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу на підставі п.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».(а.с.7)

03.06.2020 року скаржником подана заява до Коломийського міськрайонного відділу ДВС про зняття арешту з майна(а.с.8)

25.06.2020 року листом Коломийського міськрайонного відділу ДВС заявнику відмовлено у знятті арешту у зв`язку з тим, що підстави для зняття арешту з майна відсутні. Зазначено, що згідно даних АСВП за ОСОБА_5 рахуються невиконані виконавчі провадження , а саме: про стягнення штрафів в дохід держави на загальну суму 4352 грн; 435,20 грн виконавчого збору; та витрати на проведення виконавчих дій ; про стягнення боргу в сумі 29449,87 грн. на користь ВАТ ВіЕйБі Банк , 2944,98 грн виконавчого збору та витрати на проведення виконавчих дій ; про стягнення 8262,54 грн. заборговаваності зі сплати єдиного внеску на користь Коломийського управління ГУдПС, 826,25 грн виконавчого збору та витрати на проведення виконавчих дій (а.с.9).

З документів долучених представником ДВС вбачається, що виконавчі листи видані Коломийським міськрайонним судом по справі № 2-165/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк Фінанси та Кредит перебували на виконанні чотири рази. У період з 18.09.2013по 24.04.2014 виконавчі провадження завершені 24.04.2014 на підставі п. 5 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" . У період з 12.08.2014 по 30.10.2014 виконавчі провадження завершені 30.10.2014 на підставі п. 5 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" . У період з 08.12.2014 по 26.05.2015 виконавчі провадження завершені 26.05.2015 на підставі п. 5 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження". У період з 07.04.2016 по 21.06.2016 виконавчі провадження завершені 21.06.2016 на підставі п. 5 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження". (а.с.42-63)

Відповідно до частини 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника юридичної особи, місце проживання, перебування боржника фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Відповідно до п.5 ч.1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» такі виконавчі документи, як постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди - підлягають примусовому виконанню.

Аналізуючи норми Закону України «Про виконавче провадження» слід дійти до висновку, що постанова про стягнення виконавчого збору виступає як виконавчий документ та до неї застосовуються вимоги відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», зокрема про строки пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Частина 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч.1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Отже, виконавчі листи № 2-165, видані 19.11.2012 р. Коломийським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Банк Фінанси і кредит» - 601010,36 грн. боргу по Кредитному договору № 713рv3-08 від 07.05.2008 року, по якому і було накладено арешти на все майно, повернуто стягувачеві 02.06.2017 р. Правонаступником стягувача в даній справі є ОСОБА_2 , який набув такого статусу після укладення договору про відступлення права вимоги №17/19 від 10.12.2019 року.Відповідно до даного Договору ОСОБА_2 набув усі права вимоги по Кредитному договору № 713рv3-08 від 07.05.2008 року, разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є його невід"ємною частиною, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та фізичною особою ОСОБА_6 . У зв`язку з чим, було укладено «Договір про відступлення прав за Іпотечним договором посвідченим приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Григорець В.М. 08.05.2008 року за реєстровим номером № 1477» від 10.12.2019р., зареєстрованого в реєстрі за №1615, та посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком О.В.(а.с.23).

Так, новий іпотекодержатель ОСОБА_7 набув прав первісного іпотекодержателя, належних первісному іпотекодержателю, відповідно до Іпотечного договору, укладеним між Банком та фізичною особою ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1.4 Іпотечного договору, предметом іпотеки, визначеним Договором іпотеки, є нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 195,7 кв.м., житловою 95,0 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 та приватизована земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, площею - 0,1078 га, що розташована в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про Іпотеку», статті 37 в рахунок погашення боргу по основному кредитному договору № 713рv3-08 від 07.05.2008 року набув права власності на нерухоме майно, яке було предметом іпотеки, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею - 0,1078 га, що розташована в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с.24,25)

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що у Коломийському відділі ДВС відкритого виконавчого провадження в якому ОСОБА_1 є боржником по виконавчому провадженню в котрому накладено арешт на майно невстановлено, постанов про стягнення з останнього виконавчого збору матеріали справи не містять, як і не подано суду інших доказів, які б спростовували пояснення заявника, суд доходить висновку про задоволення вимог даної скарги .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.247ч.2, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

Ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), які полягають у відмові у знятті арешту накладеного на майно боржника ОСОБА_1 на підставі постанови державного виконавця від 20.03.2012 року, та зобов`язати Коломийський міськрайонний відділ ДВС зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця від 20.03.2012 року.

Ухвала підлягає оскарженню до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний термін з дня оголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Беркещук Б. Б.