Провадження № 2/522/5804/20
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Кузнецової В.В.
за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Снігурівського районного нотаріального округу Миколаївської області Шульга Тетяна Володимирівна, про зняття арешту з нерухомого майна,-
18.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Снігурівського районного нотаріального округу Миколаївської області Шульга Тетяна Володимирівна, про зняття арешту з нерухомого майна, відповідно до якого просить скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Іллічівського районного суду м.Одеси 21 серпня 1996 року по справі №б/н/1996, посилаючись на те, що обмеження вжите відносно майна перешкоджає їй прийняти спадщину, яка залишилася після смерті її матері ОСОБА_3 .
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено вказану справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін на 29 вересня 2020 року.
29.09.2020 року у зв`язку з неявкою у судове засідання сторін судове засідання відкладене на 04.11.2020 року.
Позивач надала суду заяву про розгляд справи згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в якій також зазначила, що проти прийняття заочного рішення не заперечує.
Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду повторно не з`явився без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв.
Третя особа звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ухвалою судді Іллічівського районного суду м. Одеси від 21 серпня 1996 року у справі №б/н за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 .
Однак як вбачається з договору Н/96-0855 міни нерухомого майна від 07.08.1996 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 .
Тобто, на момент винесення ухвали судом ОСОБА_5 не була власником арештованої квартири.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 14 листопада 2019 року.
04.02.2009 року ОСОБА_3 склала заповіт на випадок її смерті на належну їй квартиру АДРЕСА_1 , яку заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_1 , є рідною донькою ОСОБА_3 та спадкоємицею усього майна, що належало їй на праві приватної власності.
На день смерті ОСОБА_3 , залишилось спадкове майно, а саме: АДРЕСА_1 , яке ОСОБА_1 прийняла.
20.02.2020 року Приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу Миколаївської області Шульгою Тетяною Володимирівною заведено спадкову справу №4/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .
Листом за вих. № 103/02-14 від 23.06.2020 р. приватний нотаріус Снігурівського районного нотаріального округу Миколаївської області Шульга Т.В. повідомила, що на вказане спадкове майно було накладено арешт та видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.
У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно ст. 16 вказаного Кодексу загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення.
У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно арешт (обтяження) майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, водночас, коли потреба для застосування такого заходу відпала, суд вправі звільнити майно власника з-під арешту (обтяження).
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав . лини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.
Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У свою чергу відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.
Оскільки обтяження на майно, яке належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , не скасовано, що перешкоджає позивачу вступити у спадщину, тому суд вважає, що подальше вжиття вказаного обтяження суттєво порушує права позивача.
Таким чином, слід скасувати арешт з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Іллічівського районного суду м.Одеси 21 серпня 1996 року по справі №б/н/1996.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: приватний нотаріус Снігурівського районного нотаріального округу Миколаївської області Шульга Тетяна Володимирівна (Миколаївська область, м. Снігурівка, вул. Спартака, 37 Б), про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.
Скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Іллічівського районного суду м.Одеси 21 серпня 1996 року по справі №б/н/1996.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення складений та підписаний суддею 06 листопада 2020 року.
Суддя: В.В. Кузнецова