Справа № 214/5135/19
2/214/1825/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Шевченко Ю.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1 Є ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінського О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні суд поставив на обговорення питання про передачу справи за підсудністю, оскільки оскаржуваний виконавчий напис виконується в м. Києві, утримання з заробітної плати позивача здійснюються за місцем його роботи в Металургійному районі м. Кривого Рогу, тому справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Представник позивача заперечувала проти передачі справи. Разом з тим пояснила, що якщо суд прийде до переконання про передачу справи, просить передати її до Дзержинскього районного суду м. Кривого Рогу.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що дана справа не підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

В своєму позові позивач просить визнати таким, що не підлягаю виконанню виконавчий напис, вчинений 12 березня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції 1950 року, згідно якої кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суд вважає, що даний спір має розглядатися з дотриманням правил ч. 12 ст. 28 ЦПК, оскільки судом розглядається саме вимога про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, де по суті оскаржуються дії приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису про звернення стягнення заборгованості, а не з приводу укладення кредитного договору.

Статтею 28 ч.12 ЦПК України визначена альтернативна підсудність щодо позовів про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а саме, що такі позови можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Ця норма є спеціальною, так як регулює саме ці відносини.

Як передбачено ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців. Відповідно до ст.3 цього Закону, Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно ст.4 цього Закону, одним з принципів діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є законність.

Як передбачено ст. 25 вказаного Закону, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя; приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Як передбачено ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», однією із засад виконавчого провадження є законність.

Як передбачено ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Згідно ст. 24 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника; виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України; виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника. Як передбачено ч.5 вказаної норми, для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України. На переконання суду вказана норма регулює питання про те, що виконавець має право, для дотримання засади законності приймати до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Також суд приходить до переконання, що в розумінні цього Закону виконавчи дії проводяться в виконавчому окрузі за місцем знаходження приватного виконавця, який прийняв документ, подані відповідно до місця проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна, а вразі необхідності може вчинити виконавчі дії за межами виконавчого округу. Суд приходить до переконання, що ч.1 ст.24 вказаного Закону не дає підстав вважати, що місцем проведення виконавчих дій, незважаючи на те, де саме відкрито виконавче провадження, є місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна.

Розуміння ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», іншим чином, а саме думка про те, що виконавчі дії, незважаючи на те, де відкрито виконавче провадження, проводяться за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна є помилковим. Таке розуміння суперечить приписам вказаних Законів про те, приватний виконавець має прийняти до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника та може призвести до відкриття провадження в любому куточку України, що створить значні перешкоди для боржника в реалізації своїх прав, які передбачені ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження.

Як встановлено постановою апеляційного суду по даній справі від 1 квітня 2020 року, місце виконання виконавчого напису є місце роботи позивача ПАТ «АрселорМіталл», яке територіально відноситься до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Також апеляційний суд зазначив в своїй постанові, що позивач жодним чином не обгрунтував своє звернення до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу.

Отже, ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» не наділяє позивача правом звертатися з даним позовом до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тобто за місцем свого проживання, а тому він звернувся до цього суду помилково.

Також суд враховує, що відповідно до ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Тому розгляд даної справи з порушенням підсудності може створити підстави для скасування прийнятого по справі рішення, що призведе до порушення такої, передбаченої ст. 2 ч.3 п.10 ЦПК України засади, як розумність строків розгляду справи судом;

Суд вважає, що є підстави вважати, що виконавче провадження з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису відкрите з певними ознаками порушення ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, фактично виконавчі дії з виконання оспорюваного виконавчого напису, як вбачається з матеріалів справи, здійснюються приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Д.В. Ці дії приватного виконавця ніким не оскаржені, не визнані незаконними.

Отже, виконавче провадження з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису, відкрите та по ньому здійснюються виконавчі дії приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В., який знаходиться в Дніпровському районі міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Старосільська, 1 У оф. 5, тобто поза межами юрисдикції Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Разом з тим, як встановлено зазначеною постановою апеляційного суду, ці дії виконуються також у Металургійному районі м. Кривого Рогу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» знаходиться те зареєстровано у м. Києві.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що дана справа підсудна як Дніпровському районному суду м. Києва, так і Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу.

Будь-яких доказів, що виконавчи дії проводяться в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, тобто за місцем проживання позивача, останній суду не надав.

Як передбачено ст. 28 ч. 16 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Тому, враховуючи думку представника позивача про передачу справи до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, справу належить передати за підсудністю Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 258-260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінського О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягаю виконанню передати на розгляд за підсудністю Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінського О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягаю виконанню передати на розгляд за підсудністю Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її підписання, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Повну ухвалу складено 16 червня 2020 року.

Суддя В.М. Прасолов