Справа № 367/6931/20
Провадження № 4-с /367/84/2020
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2020 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Карабаза Н.Ф., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції у Київській області, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович на неправомірні дії приватного виконавця

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції у Київській області, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович на неправомірні дії приватного виконавця.

Вивчивши матеріали поданої скарги, вважаю, що скарга не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п.24 рішення від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст.6 конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Зважаючи на оспорювані дії приватного виконавця Ірпінський міський суд Київської області не розглядав справу як суд першої інстанції, виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., відтак така скарга у порядку ст. 447 ЦПК України цьому суду не підсудна.

Компетенція (юрисдикція) судів щодо розгляду таких справ визначається процесуальними законами.

Так, оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 6 Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина п`ята статті 82 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до ч. 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У зв`язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі.

В той же час, в порядку ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

КАС України визначена предметна підсудність адміністративних справ.

Суди розглядають справи з дотриманням правил розмежування юрисдикції та компетенції щодо розгляду справ, а їх порушення - є ознакою незаконності рішення.

Таким чином, встановивши предмет оскарження, яким є дії приватного виконавця у виконавчому провадженні, відкритому з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, суд не убачає підстав для розгляду такої справи в порядку цивільного судочинства, оскільки процесуальним законодавством оскаржувані заявником дії приватного виконавця віднесено до юрисдикції відповідного окружного адміністративного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції у Київській області, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович на неправомірні дії приватного виконавця, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 19, 20, 186, 258-261, 352-354, 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції у Київській області, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович на неправомірні дії приватного виконавця.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Ф. Карабаза