ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/3349/20 Головуючий суддя І інстанції Попов О. Г.
Провадження № 22-ц/818/5749/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про виплату заробітної плати
УХВАЛА

10 листопада 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд в складі судді Яцини В.Б., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод» - адвоката Бусуєк Лади Афанасіївни на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року, ухвалене у складі головуючого судді Попова О.Г., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, вихідної допомоги при звільненні, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду адвокат Бусуєк Л.А. 02 листопада 2020 року подала апеляційну скаргу, у якій зазначила, що судом при вирішенні щодо сплати позивачем судового збору, з урахуванням поданої 15.09.2020 уточненої позовної заяви, позивачем не сплачено судовий збір за інші заявлені позовні вимоги. В апеляційній скарзі посилається на правову позицію Великої Палати Верховного суду від 18.03.2020 у справі №711/4010/13-ц, на постанову Верховного суду від 26.04.2018 року у справі №162/941/16-ц. Апелянт також вказує, що посилався на вказані обставини у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року зі змінами та доповненнями, за подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону в редакції, що була чинна на час звернення позивача до суду, за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою підлягає сплаті судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою підлягав сплаті судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог 15.09.2020, до суду першої інстанції заявлено вимоги: стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення вихідної допомоги та компенсації і доплати за увесь час затримки у виплаті заробітної плати, за невикористані відпустки, за характер роботи, суму 91392,04 грн. та стягнення моральної шкоди у сумі 5000 грн.

Позивач заявив декілька позовних вимог, у тому числі й відшкодування моральної шкоди. На підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, за інші позовні вимоги про стягнення вихідної допомоги та компенсації і доплати за увесь час затримки у виплаті заробітної плати, за невикористані відпустки, за характер роботи, суму 91392,04 грн. та стягнення моральної шкоди у сумі 5000 грн. ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору.

Тому, за подання уточненої позовної заяви позивачу необхідно було сплатити судовий збір у наступному розмірі (840,80*2)=1681,60 грн. Однак з цього приводу суд першої інстанції рішення не ухвалював.

Вищезазначене є відповідно до статті 270 ЦПК України підставою для ухвалення додаткового рішення.

Зазначене унеможливлює вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст.365 ЦПК України якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

У зв`язку з чим, вважаю за необхідне повернути справу до суду першої інстанції для усунення недоліків вказаних в ухвалі.

Керуючись ч.3 ст.365 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод» - адвоката Бусуєк Лади Афанасіївни на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року, ухвалене у складі головуючого судді Попова О.Г., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, вихідної допомоги при звільненні, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, моральної шкоди, повернути до Лозівського міськрайонного суду Харківської області, для усунення зазначеного недоліку.

Встановити Лозівському міськрайонному суду Харківської області строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з моменту отримання справи, після чого справу направити до Харківського апеляційного суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б.Яцина.