ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року

м.Суми

Справа №573/2242/19

Номер провадження 22-ц/816/2010/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

сторони справи:

позивач Білопільська міська рада Сумської області,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 09 січня 2020 року в складі судді Замченко А.О., ухваленого в м. Білопілля,

в с т а н о в и в:

Позивач в грудні 2019 року звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь борг з орендної плати в розмірі 97174 грн. 62 коп., пеню в розмірі 15467 грн. 15 коп. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Свої доводи мотивував тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки від 15.05.2013 року, відповідно до якого, відповідач отримав в оренду строком на 20 років земельну ділянку площею 0,0064 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :00:006:0947). Вказує, що відповідачу за період з 22.05.2013 р. по 30.09.2019 р. нарахована орендна плата за договором в розмірі 2836 грн. 29 коп. Також, між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки від 15.05.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав в оренду строком на 20 років земельну ділянку площею 0,0563 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :00:006:0815) і йому по з 22.03.2013 по 30.09.2019 року була нарахована орендна плата в розмірі 51983 грн. 61 коп. Вказує, що плата за користування земельними ділянками відповідно до укладених договорів складає 4 % від нормативно грошової оцінки землі, що становить 292 грн. 17 коп. за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:006:0947 та 5354 грн. 58 коп. за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:006:0815. Крім того, між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки від 15.05.2013 року, відповідно до якого, відповідач отримав в оренду строком на 20 років земельну ділянку площею 0,0842 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :00:006:0946). Вказує, що відповідачу за період з 22.05.2013 р. по 30.09.2019 р. нарахована орендна плата за цим договором в розмірі 77744 грн. 57 коп. Зазначає, що позивач свій обов`язок щодо передання у користування відповідачу зазначених земельних ділянок виконав належним чином, однак відповідач за весь період дії договорів не дотримувався свого обов`язку та не перераховував в повному обсязі позивачу орендну плату за користування земельними ділянками. Вказує, що станом на 01.11.2019 року заборгованість відповідача з орендної плати перед позивачем становить 97174 грн. 62 коп. Зазначає, що п. 14 укладених між сторонами договорів встановлено, що в разі не внесення орендної плати у строки, що визначені цими договорами, справляється пеня в розмірі 0,02% несплаченої суми за кожен день прострочки. Таким чином, станом на 01.11.2019 року заборгованість відповідача по пені становить 15467 грн. 15 коп. 30.12.2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесено запис про припинення відповідачем підприємницької діяльності. Вказує, що відповідачем не було розірвано договори оренди земельних ділянок, а тому вказана обставина не впливає на його обов`язок сплаті орендної плати за користування земельними ділянками.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 09 січня 2020 року позов Білопільської міської ради Сумської області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Білопільської міської ради Сумської області заборгованість з орендної плати за період з 22 травня 2013 року по 01 жовтня 2019 року за трьома договорами оренди земельних ділянок від 15 травня 2013 року в розмірі 97174 гривень 62 копійки, 15467 грн. 15 коп. пені. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав в повному обсязі свій обов`язок перед позивачем щодо сплати орендної плати за користування переданими йому в оренду земельними ділянками, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що зазначені земельні ділянки він використовує як фізична особа підприємець, а тому вказаний спір повинен розглядатися в порядку господарського, а не цивільного судочинства. За таких обставин, суд першої інстанції помилково розглянув вказану справу в порядку цивільного судочинства.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем до суду не направлено.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Білопільської міської ради Сумської області від 06.10.2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди на земельні ділянки, розташовані по АДРЕСА_2 для промислового використання, 7б для автотехобслуговування, та АДРЕСА_1 , площею 0,0563 га для роздрібної торгівлі і інших комерційних послуг, площею 0,0064 га для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд переробної машинобудівної та іншої промисловості, міста Білопілля фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 за рахунок земель промисловості. Передано в оренду фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 зазначені земельні ділянки, розташовані по АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 під кадастровими номерами 00006 0728, 00006 0815, 00006 0947, 00006 0946, загальною площею 0,8394 га для використання зазначеного в п. 1 цього рішення. Вказані земельні ділянки вирішено передати в оренду строком на 20 років та встановлено орендну плату за використання землі в розмірі 4 %. (а.с. 11).

15.05.2013 року між Білопільською міською радою Сумської області та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 000060947, загальною площею 0,0064 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 20 років із орендною платою за користування земельною ділянкою в розмірі 4 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 7304,32 грн. на рік (а.с. 12 - 15). Цього ж дня між позивачем та відповідачем було підписано акт прийому передачі вказаної земельної ділянки (а.с. 15 зворотна сторінка).

Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, речові права ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку було зареєстровано 22.05.2013 року. (а.с. 18).

15.05.2013 року між Білопільською міською радою Сумської області та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 000060815, загальною площею 0,0563 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 20 років із орендною платою за користування земельною ділянкою в розмірі 4 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5354,58 грн. на рік (а.с. 19 - 22). Цього ж дня між позивачем та відповідачем було підписано акт прийому передачі вказаної земельної ділянки (а.с. 22 зворотна сторінка).

Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, речові права ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку було зареєстровано 22.05.2013 року. (а.с. 25).

15.05.2013 року між Білопільською міською радою Сумської області та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 000060946, загальною площею 0,0842 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 20 років із орендною платою за користування земельною ділянкою в розмірі 4 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 8008,09 грн. на рік (а.с. 26 - 29). Цього ж дня між позивачем та відповідачем було підписано акт прийому передачі вказаної земельної ділянки (а.с. 30).

Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, речові права ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку було зареєстровано 22.05.2013 року. (а.с. 32).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексах випадках.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення ч.1 ст. 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Такий висновок відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду (постанова від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідач ОСОБА_1 з 01 вересня 1994 року був зареєстрований фізичною особою підприємцем, займався підприємницькою діяльністю та 30 грудня 2016 року припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця (а.с. 38-40).

Згідно з ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до вимог ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Зі змісту трьох укладених договорів оренди земельних ділянок від 15 травня 2013 року вбачається, що вони були укладені між ФОП ОСОБА_1 , який на час їх укладання мав статус фізичної особи-підприємця та Білопільською міською радою, для здійснення господарської діяльності, а саме: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Враховуючи суб`єктний склад сторін правочину та зміст правовідносин сторін, права та зобов`язання за якими у позивача із втратою його статусу як ФОП не припинились, вимоги ст. 4, ч. 1 ст. 20, 45 ГПК України, спір, що розглядається, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та належить до юрисдикції господарського суду.

Таким чином, суд першої інстанції помилково розглянув цей спір у порядку цивільного судочинства.

Частинами 1, 2 ст. 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, рішення суду підлягає скасуванню на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України, а провадження у справі закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 4 ч. 1 ст. 374, ч. ч. 1, 2 ст. 377, ст. ст. 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 09 січня 2020 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Білопільської міської ради Сумської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати закрити.

Стягнути з Білопільської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи в розмірі 2881 грн 50 коп.

Роз`яснити Білопільській міській раді Сумської області, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду і вона має право протягом десяти днів з дня отримання нею цієї постанови звернутись до Сумського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: В.І. Криворотенко

С.Г. Хвостик