ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5109/20 Справа № 211/2708/18 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Барильської А.П.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами,апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року, яке ухвалено суддею Ткаченко С.В. у місті Кривому Розі, повний текст рішення складено 07 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення авансу.

В обґрунтування позову зазначила, що 10 квітня 2018 року уклала з відповідачем попередній договір купівлі - продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за умовами якого сплатила відповідачу аванс у розмірі 500 доларів США, а відповідач зобов`язався підготувати всі необхідні документи та укласти з нею у строк до 01 травня 2018 року договір купівлі -продажу вказаної вище квартири за загальну вартість у розмірі 8500 доларів США.

Однак, станом на 01 травня 2018 року відповідач свої обов`язки не виконав, від оформлення угоди ухиляється, кошти їй повернути не бажає, у зв`язку з чим просила суд стягнути з відповідача 13 043,75 грн., тобто 500 доларів США в еквіваленті за курсом НБУ станом на 13 червня 2018 року, 1 долар США = 26,0875 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму авансу у розмірі 13 043 грн. 75 коп., що за офіційним курсом НБУ станом на 13.06.2018р. еквівалентно 500 дол.США

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

В апеляційній сказі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового, яким у повному обсязі відмовити позивачці у задоволенні її позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що договір купівлі-продажу квартири не був укладений з вини позивача, а тому відповідно до умов укладеного у простій письмовій формі попереднього договору купівлі-продажу, ця сума грошей є завдатком, та поверненню не підлягає.

Апелянт посилається на те, що ним на виконання п.4.1.4 Попереднього договору здійснив замовлення та розрахувався за отримання Звіту про оцінку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який необхідний при укладанні основного договору купівлі продажу, а кошти, отримані в якості завдатку, використовувались ним в рахунок здійснення належних з боржника платежів.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 10 квітня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено в письмовій формі Попередній договір (договір задатку) купівлі - продаж квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3-4).

Згідно п. 3.1 Попереднього договору (договір задатку), продаж вказаної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 буде вчинено за 8500 доларів США (а.с. 3).

Відповідно до п.2.1 та п. 7.1 Попереднього договору (договір задатку), сторони домовились укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі - продажу квартири у строк до 01 травня 2018 року (п. 7.1) (а.с. 3) .

Згідно п. 6.1 Попереднього договору (договір задатку), до підписання даного договору, в рахунок належних за Основним договором платежів, у підтвердження зобов`язань та для гарантування його виконання, покупець ОСОБА_1 передала, а продавець ОСОБА_2 прийняв завдаток в розмірі 500,00 доларів США (а.с. 4)

Відповідно до п. 6.2 Попереднього договору (договір задатку), у разі невиконання цього Договору покупцем, сума, вказана у п. 6.1 даного Договору покупцю не повертається та залишається у продавця (а.с.4) .

Згідно п. 6.3 Попереднього договору (договір задатку) у разі невиконання цього договору продавцем, він зобов`язується повернути покупцю на протязі трьох днів з дати, вказаній у п. 7.1 цього Договору, тобто до 01 травня 2018 року, подвійну суму завдатку (а.с. 4).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що передана позивачем відповідачу сума грошей є авансом, який підлягає поверненню у зв`язку з тим, що основний договір купівлі-продажу квартири не укладався.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання.

Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №754/9154/16-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 6.1 Попереднього договору (договір задатку), до підписання даного договору, в рахунок належних за Основним договором платежів, у підтвердження зобов`язань та для гарантування його виконання, покупець ОСОБА_1 передала, а продавець ОСОБА_2 прийняв суму в розмірі 500 доларів США.

Оскільки договір купівлі-продажу не було укладено, а існувала лише домовленість про укладання такого договору в майбутньому, тому передані відповідачу кошти є авансом.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що передані відповідачу грошові кошти не можуть вважатись завдатком, оскільки внесення завдатку, як способу виконання зобов`язання, може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору (попереднього договору) купівлі-продажу, крім того коли сторони домовились укласти договір купівлі - продажу квартири, але його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що договір купівлі-продажу квартири не був укладений з вини позивача, а тому відповідно до умов укладеного у простій письмовій формі попереднього договору купівлі-продажу, ця сума грошей є завдатком, та поверненню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Завдаток може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке виникло на підставі укладених договорів, він одночасно є формою підтвердження зобов`язання та засобом забезпечення його виконання - тобто він виконує забезпечувальну функцію поряд з гарантією, порукою, заставою.

Аванс має протилежні властивості, а саме: якщо певна сума сплачується до укладання основного договору, то ця сума буде авансом. Аванс не виконує забезпечувальну функцію - тобто, якщо договір не укладений з ініціативи будь-якої з сторін, то аванс, безумовно, повертається його власнику. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, яке б мало випливати із вже укладеного договору купівлі-продажу квартири.

Що відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі №6-176цс12.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем на виконання п.4.1.4 Попереднього договору здійснив замовлення та розрахувався за отримання Звіту про оцінку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який необхідний при укладанні основного договору купівлі продажу, а кошти, отримані в якості завдатку, використовувались ним в рахунок здійснення належних з боржника платежів, оскільки відповідачем, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, не надано доказів, коли була замовлена оцінка, доказів про її сплату.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 червня 2020 року.

Головуючий:

Судді: