ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року місто Херсон

єдиний унікальний номер справи 648/1176/20

номер провадження 22-ц/819/1423/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя (суддя-доповідач) Л.В.Базіль,

суддів: Н.В.Орловської,

Л.А.Приходько,

секретар І.О. Давиденко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 04 серпня 2020 року, ухваленого у складі судді Сокирко Л.М. у цивільній справі № 648/1176/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру та зміну способу стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру та зміну способу стягнення аліментів на дитину.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 13 листопада 2015 року у справі № 648/3552/15-ц позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2015 року до повноліття дитини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від іншого (цивільного) шлюбу у нього народився син, ОСОБА_4 , крім того суттєво змінився його дохід, який на даний час є нестабільним, загалом це підробіток, оскільки він не є офіційно працевлаштованим, отже з часу ухвалення вищевказаного судового рішення про стягнення аліментів його сімейний та матеріальний стан змінився, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

З посиланням на положення ст.192 СК України, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23.06.2020 року, позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього відповідачці на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та змінити спосіб їх стягнення на тверду грошову суму у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 04 серпня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які є підставою для зменшення розміру та зміни способу стягнення аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дочки.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що рішення суду першої інстанції ухвалено за наслідками помилкових висновків суду, з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначав, що суд проігнорував факт зміни його сімейного стану, а саме народження та перебування на його утриманні ще однієї малолітньої дитини та наявність фактичного шлюбу з цивільною дружиною.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища платника може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів але ці обставини підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

По справі встановлено, що відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 03 листопада 2015 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 вересня 2015 року.

Згідно записів Трудової книжки, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 20.04.2016 року звільнився з роботи за власним бажанням (а.с.13 зворот)

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та у ОСОБА_5 народилася дитина, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 .

Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами позивача, що у зв`язку із народженням у нього ще однієї дитини від ОСОБА_5 , відбулася зміна його сімейного стану.

Разом з тим, зміна сімейного стану в зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру та зміни способу стягнення аліментів. Саме на позивача відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається на обґрунтування своїх вимог, не обмежуючись лише доведенням факту народження іншої дитини.

Такими обставинами у цій справі є погіршення майнового стану позивача, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Однак позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували зміну в бік погіршення його матеріального становища на час звернення до суду з позовними вимогами про зменшення розміру та способу стягнення аліментів.

За наведених обставин, апеляційний суд визнає висновки суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем належними та допустимими доказами обставин, які є підставою для зменшення розміру та зміни способу стягнення аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дочки, а зменшення їх розміру у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та суперечитиме її інтересам.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм процесуального і матеріального права, а тому відповідно до ст.375 ЦПК України підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, та не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 10.09.2018 року № 588/11/17, на яку посилається апелянт, не може бути врахована в цій справі, оскільки вона стосується інших обставин та застосування ст.184 СК України в редакції, яка була чинною на момент їх виникнення.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Керуючись ст.367,374,375 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 04 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В.Базіль

Судді: Н.В.Орловська

Л.А.Приходько

Повний текст постанови складений 02 листопада 2020 року

Головуючий Л.В.Базіль