Справа № 472/307/20
Провадження №2-о/472/39/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

з участю секретаря

судового засідання - Ставніченко А.П.,

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 смт. Веселинове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кубряцька сільська рада Веселинівського району Миколаївської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, заінтересована особа: Кубряцька сільська рада Веселинівського району Миколаївської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кубряки Веселинівського району Миколаївської області померла її баба - ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема право власності на: земельну ділянку площею 5,90 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Кубряцької сільської рада Веселинівського району Миколаївської області.

ОСОБА_3 за життя заповіту не залишила. Діти та чоловік спадкодавця померли, а тому вона, як онука спадкодавця, набула право на спадкування за правом представлення.

Оскільки вона проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , то з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась.

На виконання вимог закону вона звернулась до державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Ознайомившись з документами, нотаріус вказала, що документально не підтверджено факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В зв`язку з тим, що вона не може оформити право на спадкове майно без встановлення в судовому порядку факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем, вона звернулася з вказаною заявою до суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали повністю з підстав, викладених в заяві і, зокрема зазначили, що через відсутність документального підтвердження факту постійного проживання заявниці з її бабою, вона не може оформити право на спадкове майно.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений завчасно - 09.06.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. До суду надав заяву, в якій просив суд розглядати справу без участі представника сільської ради та щодо задоволення заяви не заперечує.

Суд, заслухавши вступне слово заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кубряки Веселинівського району Миколавївської області померла баба заявника - ОСОБА_3 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 12).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема право власності на: земельну ділянку площею 5,90 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Кубряцької сільської рада Веселинівського району Миколаївської області.

ОСОБА_3 за життя заповіту не залишила. Діти спадкодавця: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та чоловік спадкодавця - ОСОБА_11 померли, а тому заявник відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України (внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини), як онука спадкодавця набула право на спадкування за правом представлення, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 18).

Відповідно до довідки Веселинівської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Оскільки заявник проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася.

На виконання вимог закону вона звернулась до державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину законом. Ознайомившись з документами, нотаріус вказала, що документально не підтверджено факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтвреджується листом нотаріуса "Щодо надання роз`яснення".

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 з її покійною бабою ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- довідками Кубряцької сільської ради від 13.02.2020 року №91 (а.с. 20) та №611 від 17.10.2016 року (а.с.22), відповідно до яких разом з померлою ОСОБА_3 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та момент смерті її діда ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала онука ОСОБА_1 .. Заявник проживала за цією адресою з грудня 2000 року;

- показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , які підтвердили в судовому засіданні факт спільного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_1 з її покійною бабусею ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі наданих та досліджених у судовому засіданні доказів та, враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,12, 13, 19, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кубряцька сільська рада Веселинівського району Миколаївської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Кубряки Веселинівського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Кубряки Веселинівського району Миколаївської області, на час відкриття спадщини з грудня 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлено 23 червня 2020 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко