БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1383/2020
Провадження № 2/497/704/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голицької сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернулася до суду та просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 2.96 га, що розташована на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю серії ЯА №153964, виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації №570 від 19.07.2004 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №79, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0039, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, що розташована на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала ОСОБА_3 як спадкоємиці за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку остання успадкувала, але не оформила своїх спадкових справ.

Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Позивач до суду не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася згідно вимог чинного законодавства (а.с.20). На електронну пошту суду надіслала заяву, якою підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, та розгляд справи просила провести у її відсутність (а.с.32).

Відповідач Голицька сільська рада Болградського району Одеської області до суду також не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.20). Позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути без участі їх представника, про що надав заяву до суду (а.с.31).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом про смерть за №8 від 02 лютого 2001 року складений виконавчим комітетом Голицької сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.25).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого майна також входила земельна ділянка загальною площею 2.96 га, кадастровий номер :01:002:0039, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, і належала спадкодавцю на підставі Державного акту серії ЯА № 153964 від 01.12.2004 року (а.с.11).

Спадкоємцем за законом першої черги є дружина померлого ОСОБА_3 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу, згідно якого 20 листопада 1979 року було зареєстровано шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у виконавчому комітеті Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис 19 (а.с.80-82).

Згідно довідки Голицької сільської ради Болградського району Одеської області від 02.10.2020 року за № 02-37/320 на дату смерті ОСОБА_2 з ним проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_3 (а.с.14).

Таким чином ОСОБА_3 прийняла у спадщину земельну ділянку, належну спадкодавцю ОСОБА_2 фактом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Згідно листа Головного управління держгеокадарстру в Одеській області, відділом у Болградському районі від 03.09.2020 року наявних у відділі книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів станом на 31.12.2012 року гр. ОСОБА_2 зареєстрована земельна ділянка (пай) на території Голицької сільської ради Болградського району площею 2.9643 га на підставі державного акту серії ЯА №153964 зареєстрованого за №79, від 01.12.2004 року, кадастровий номер :01:002:0039 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13).

Згідно довідника показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні станом на 01.01.2020 року (гривень за гектар) по Одеській області вартість 1 га ріллі складає 31 017.00 гривень (а.с.15).

За повідомленням приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. від 30.10.2020 року, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , не заводилась, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися (а.с.28).

Одеський державний нотаріальний архів листом від 06.11.2020 року повідомив, що за результатами пошуку, під час якого були перевірені алфавітні книги спадкових справ Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області, які були передані на державне зберігання до Одеського державного нотаріального архіву з`ясовано, що інформація в зазначених книгах стосовно заведення спадкової справи до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - відсутня (а.с.33).

Статтею 524 ЦК УРСР визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Як встановлено судом, спадщина відкрилася в момент смерті ОСОБА_2 01.02.2001 році, тобто в період чинності ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Статтею 12 Закону України «Про власність» однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст.529 ч.1 ЦК УРСР).

Згідно зі ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Положеннями ст.549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини

Так, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК УРСР, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Таким чином, ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом першої черги вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки фактично вступила в управління належною померлому земельною ділянкою, площею 2.9643 га, кадастровий номер :01:002:0039 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ЯА №153964 від 01.12.2004 року, зареєстрованого за №79 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , запис акту про смерть №15 від 04.05.2006 року, складений Голицькою сільською радою Болградського району Одеської області, на підставі якого видано свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої окрім іншого майна також виходить і земельна ділянка площею 2.96 га з кадастровим номером :01:002:0039, що розташована на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, яку померла успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_2 , але не оформила належним чином.

За час свого життя спадкодавець ОСОБА_3 здійснила розпорядження на випадок своєї смерті, щодо всього її майна, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй, та на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_1 . Даний заповіт посвідчений 20.03.2006 року секретарем Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №39 (а.с.10).

Згідно довідки Голицької сільської ради Болградського району Одеської області від 02.10.2020 року за № 02-37/20 на момент смерті ОСОБА_3 , в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.14).

Згідно листа приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. від 30.10.2020 року спадкова справа за №736/06 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка була заведена Болградською районною державною нотаріальною конторою передана для подальшого зберігання до Одеського обласного нотаріального архіву (а.с.26).

За наявними матеріалами спадкової справи № 736/06, наданної Одеським обласним нотаріальним архівом щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.33) вбачається, що позивач ОСОБА_1 25 листопада 2006 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 (а.с.37-89) та їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку належну особисто ОСОБА_3 ..

Однак, постановою від 01.10.2020 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яку спадкодавець ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 (а.с.16).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до положень ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ст.1269 ЦК України).

Статтею 1270 ЦК України вихначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Приписами ст.1225 ч.1 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною 2 ст. 373 ЦК України встановлено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

Таким чином, позивач, як спадкоємець за заповітом, вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набула право на це майно, тобто на зазначену вище земельну ділянку.

У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.

Притаких обставинах суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.125, 152 Земельного Кодексу України, ст.ст.524, 526, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст.182, 373, 1216-1218, 1222, 1233, 1235, 1268, 1270, 1297 ЦК України та керуючись ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Голицької сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Голиця Болградського району Одеської області, паспорт НОМЕР_2 , орган що видав паспорт 5112 від 29.11.2018 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку загальною площею 2.96 га, що розташована на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну

ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №153964, виданого на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації №570 від 19.07.2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №79, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0039, яка була успадкована ОСОБА_3 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Болградський районний суд Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя С.В.Кодінцева