Справа № 456/3192/20
Провадження № 2/456/1155/2020
РІШЕННЯ

іменем України

03 листопада 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради Львівської області, третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна світлиця» про визнання членом сім`ї головного квартиронаймача та права на проживання,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати її членом сім`ї ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право на проживання в квартирі АДРЕСА_1 . В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вона до 2003 року разом з своїми батьками та братом була зареєстрована та проживала в квартирі АДРЕСА_2 . Після одруження в 2003 році позивач перейшла жити в квартиру до свого чоловіка ОСОБА_3 в АДРЕСА_3 . Після розірвання шлюбу з чоловіком в 2008 році позивач повернулась в квартиру до своїх батьків. Під час проживання в батьків позивач познайомилась з своїм сусідом ОСОБА_2 , який проживав в квартирі АДРЕСА_4 , яка знаходилась з квартирою батьків позивача на одній сходовій клітці. ОСОБА_2 був старшим за позивача, однак вони подружились і постійно стали спілкуватись. Своєї сім`ї ОСОБА_2 не мав, тому сприймав позивача з дочкою, як своїх рідних. В 2009 році позивач з ОСОБА_2 стали жити в його квартирі як подружжя, вести спільне господарство, а також ОСОБА_2 допомагав позивачу виховувати та утримувати дочку позивача, яка проживала разом ними. ОСОБА_2 зароблені гроші віддавав позивачу на ведення спільного господарства. ОСОБА_2 постійно пропонував позивачу узаконити їхні стосунки, офіційно зареєструвати шлюб, але позивач просила його почекати, так як її батьки, хоча і не заперечували, щоб позивач з ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, але через різницю у віці просили позивача не реєструвати шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер від серцевого нападу. Позивач поховала ОСОБА_2 та продовжує протягом шести років після його смерті проживати з дочкою в його квартирі АДРЕСА_1 та сплачує всі необхідні платежі за квартиру. Квартира померлого ОСОБА_2 не була приватизована.

Позивач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задоволити.

Представник відповідача Стрийської міської ради Львівської області Капко Н.Б. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без її участі, позов визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи ОСББ «Затишна світлиця» Піндус Г.М. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову, а також пояснила, що позивач ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 та своєю дочкою однією сім`єю. Після смерті ОСОБА_2 позивач продовжує проживати в його квартирі за адресою АДРЕСА_5 та сплачує всі комунальні послуги за квартиру.

Суд проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З поквартирної карточки №0451-Г від 30.05.1983 року вбачається, що основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 16.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки №5 від 18.08.2020 року виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Затишна світлиця» вбачається, що ОСОБА_1 проживає з дочкою ОСОБА_5 , 2005 року народження, в квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації.

Згідно довідки №6 від 18.08.2020 року виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Затишна світлиця», ОСОБА_1 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_1 , заборгованості по квартплаті немає.

З свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 18.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану м.Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області вбачається, що 18.09.2008 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано та після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що позивач ОСОБА_1 проживала разам з ОСОБА_2 та своєю дочкою однією сім`єю протягом 5-6 років та вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_2 позивач продовжує проживати в його квартирі за адресою АДРЕСА_5 та сплачує всі комунальні послуги за квартиру.

Суд надає віри показанням допитаних свідків, оскільки такі є логічними, достовірними та чітко підтверджують обставини, викладені позивачем ОСОБА_1 у поданій позовній заяві.

Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен громадянин має право на житло, і держава створює умови, на підставі яких кожен має можливість побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусового позбавлений житла не інакше як за рішенням суду.

Згідно зі статтею 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод закріплено право людини на повагу до свого житла.

У статті 9 ЖК УРСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.ст. 64, 65 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року №6-60цс-12, яка в силу ст.360-7 ЦПК України, є обов`язковою для застосування судами України, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР).

На підставі зібраних доказів, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити та визнати позивача членом сім`ї ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за позивачем право на проживання в квартирі АДРЕСА_1

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 членом сім`ї ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право на проживання в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 09.11.2020 року.

Головуючий суддя С. С. Сас