ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
Справа № 516/15/20
Провадження № 2/516/46/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 р. Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої, судді - Мисливої Л.М.,

при секретарі - Васіній А.А.,

розглянувши в м. Теплодарі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому, з врахуванням уточнених вимог від 17.06.2020р., просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 неустойку за кожен день прострочки договору від 11.08.2018р., починаючи з 11.09.2018р. по 20.01.2020р., що становить 496 днів у розмірі 446400 грн., та сплачену нею суму у виді авансу за договором у розмірі 30000 грн., також суму завданої їй моральної шкоди в розмірі 2000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач не виконав умови укладеного між сторонами договору, а саме відповідні роботи щодо облаштування кухні та вбудованої кухонної техніки, чим порушив вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», а тому просить задовольнити позов.

В судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності з підтвердженням заявлених вимог. При цьому, в ході судового розгляду, будучи раніше присутньою в судовому засіданні, вона підтвердила заявлені позовні вимоги до відповідача та фактичні обставини, викладені нею в позовній заяві. Крім того, вказала, що вона неодноразово зверталася до відповідача в телефонному режимі та за допомогою переписки з ним в соціальній мережі щодо необхідності поставки вказаних меблів та техніки протягом місяця за їхньою домовленістю, на що він відповідав лише обіцянками без фактичного виконання робіт за укладеним договором.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих причин, будучи належним чином повідомлений про місце і дату розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Так, як вбачається з накладної, виданої ФОП ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 , в ній зазначені: кухня модулі, сушка, ножки хром., столешниця, аксесуари, мойка, витяжка, варочна, духовка, кран, на загальну суму 38508 грн., аванс - 20000 грн., остаток - 18508 грн., також ще зазначений аванс - 10000 грн. від 11.08.2018р.; також в накладній зазначено, що прийняв ОСОБА_3 та підпис та печатка ФОП ОСОБА_2 . Крім того, до накладної прикладена роздруківка з комп`ютерного файлу з проектом кухонних меблів з вбудованою кухонною технікою з зазначенням « Елена градоначальницкая », також від руки зазначені розмір та вартість, найменування кухонних меблів та вбудованої техніки.

За ухвалою суду від 04.05.2020р. за клопотанням позивача постановлено викликати для допиту в якості свідка ОСОБА_3 .

З направленої на адресу суду письмової заяви ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3) від 12.05.2020р. вбачається, що вона не може прибути в судове засідання у даній справі в зв`язку з народженням дитини. Також зазначено, що вона підтверджує, що була присутня при укладанні між даними сторонами спору договору щодо облаштування кухні та вбудованої техніки та невиконання умов договору з боку відповідача.

Згідно відповіді ГУ ДПС в Одеській області від 26.05.2020р. за вих№10892/9/15-32-53-12-08, направленої на виконання ухвали суду від 04.05.2020. щодо надання інформації, зазначено, що відповідно до даних в інформаційних мережах ДПС, ФОП ОСОБА_2 перебуває на обліку в Біляївській ДПІ Чорноморського управління ГУ ДПС в Одеській області, реєстрація платника здійснена 20.07.2016р.

На виконання ухвали суду від 17.06.2020р. про витребування доказів, направлені копії матеріалів Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, які внесені до ЖЕО №1179 від 20.02.2020р. та зібрані за результатом розгляду звернення ОСОБА_1 щодо неправомірних дій з приводу невиконання ОСОБА_2 своїх домовленостей. Так, в даних матеріалах за висновком від 13.02.2020р. оперуповноваженого СКП Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, зазначено про надходження заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів до ОСОБА_2 , який 11.08.2018р. взяв грошові кошти у розмірі 30000 грн. та зобов`язався виконати дистриб`юторські послуги стосовно замовлення, налаштування кухонних меблів та кухонної техніки. Проте, станом на 20.01.2020р. обов`язки з боку ОСОБА_2 виконані не були. Як зазначено у висновку, на даний час за результатами розгляду звернення зацікавленим особам рекомендовано вирішити дане питання через судові інстанції, так як це є цивільно-правовими відносинами, які розглядаються відповідно до норм Цивільного кодексу України та не вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

За ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавцем є суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ).

Згідно ст. 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Відповідно до п. 5 ч.1, ч. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.

За абзацом 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

У законодавстві про захист прав споживачів не передбачено, в який спосіб має визначатись розмір завданих збитків. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при визначенні розміру збитків, заподіяних неповерненням (втратою, пошкодженням) майна, суди мають виходити з його роздрібної ціни у торговельних організаціях даної місцевості (з урахуванням зносу), або з оцінки, зробленої самим споживачем чи погодженої сторонами при укладенні договору.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25.05.2001р. № 5, від 27.02.2009р. № 1) надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

У ст. 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» №3390-VI від 19.05.2011р. поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Відповідно до ст. 711 ЦК шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень гл. 82 цього Кодексу.

Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені § 3 гл. 82 ЦК.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково, а саме підлягає задоволенню вимога щодо стягнення з відповідача на її користь сума матеріальних збитків у розмірі 30000 грн., сплачених позивачем на виконання умов договору про надання послуги щодо придбання кухонних меблів та вбудованої кухонної техніки, оскільки підтверджується наявною в матеріалах справи оригіналом квитанції та іншими вищезазначеними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на її користь неустойки за кожен день прострочення договору від 11.08.2018р., починаючи з 11.09.2018р. по 20.01.2020р., що становить 496 днів у розмірі 446400 грн. у відповідності до вимоги ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні за відсутністю правових підстав, виходячи з такого.

Так, позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені про відшкодування завданих збитків, які полягали в поверненні сплаченої на виконання роботи (надання послуги) грошової суми як авансу, у відповідності до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а стягнення пені, про яку просить позивач, передбачено за ч. 5 ст. 10 даного Закону у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором. Суд вважає, що такий правовий наслідок, як стягнення пені, передбачено вказаним Законом у разі, коли виконавець - відповідач у справі, не може виконати (прострочує виконання) з надання послуги щодо придбання кухонних меблів та вбудованої кухонної техніки, а позивач при цьому не просить стягнути з відповідача сплачені за цим договором грошові кошти.

Суд також відмовляє позивачу у стягненні з відповідача моральної шкоди у розмірі 2000 грн. за недоведеністю, оскільки вважає, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, чого в судовому засіданні встановлено не було.

Керуючись ст. 4, 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р. №1023-Х11, ст.ст. 10, 13, 18, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору, задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_2 ) 30000 (тридцять тисяч) грн. у відшкодування збитків, завданих невиконанням договору облаштування кухні та вбудованої техніки від 11.08.2018р.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити в задоволенні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Теплодарський міський суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про дане судове рішення розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/) за номером справи 516/15/20.

Повне рішення суду складено 06.11.2020р.

У відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя