Справа №442/6361/20
Провадження №2-о/442/167/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Нагірної О.Б.

з участю секретаря судового засідання - Рикало А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку окремого провадження цивільну справу № 442/6361/20 за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Дрогобицької міської ради Львівської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, -

в с т а н о в и в:

Заявниця, ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був її чоловіком.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік, ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому майно, а саме: 1/6 частина квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями вищевказаного майна є, зокрема, заявниця, так як померлий був її чоловіком та вона своєчасно прийняла спадщину у відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року). Звернувшись до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, у свідоцтві про одруження з ОСОБА_2 неправильно вказано її ім`я, а саме: замість „ ОСОБА_1 " вказано „ ОСОБА_1 ", а також, неправильно вказаний рік її народження, замість „1929" вказано „1933".

Такі відмінності в її імені та році народження не дозволяють заявниці здійснити оформлення спадкових документів, оскільки у зв`язку із зазначеним і виявленими на даний час розбіжностями, нотаріус не може встановити факт шлюбу між спадкодавцем та спадкоємцем, а тому, заявник змушена звернутись до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою від 15.10.2020 року в зазначеній справі відкрито провадження та ухвалено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Встановлено представнику заінтересованої особи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на заяву. Також заявнику встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а представнику заінтересованої особи п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.

Представником заінтересованої особи у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на заяву.

В судове засідання заявниця не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про проведення розгляду справи без участі представника, щодо задоволення заяви не заперечив.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 10.04.2000 року, (а/с 9)).

За життя померлому належала 1/6 частина квартири АДРЕСА_1 .

Заявниця стверджує, що померлий ОСОБА_2 був її чоловіком та вона є спадкоємцем його майна за законом.

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу - Лютик Р.В. 03.06.2020 року було заведено спадкову справу (копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60425032, а/с 11)).

Однак, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, нотаріус не може встановити факт шлюбу між нею та ОСОБА_2 .

Вказані неточності в написанні імені та дати народження не дають можливості заявниці скористатися своїм правом на реалізацію особистих майнових та немайнових прав.

Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 від 01.09.1972 року ОСОБА_2 , 1922 року народження, уродженець с. Білина - Велика, Самбірського району Львівської області, 01.09.1972 року уклав шлюб з ОСОБА_1 , 1933 року народження, уродженкою с. Ступосяни, Ліськівського району, Польща. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище „ ОСОБА_1 " (а/с 8).

Із свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 11.07.1952 року із відміткою „запись восстановлено" вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Ступосяни, район Лісько, Краківська область. Батьками якої вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а/с 5).

Згідно скороченої копії Акту про народження, виданого 29.03.1980 року Відділом реєстрації актів цивільного стану в Лютовісках, Воєводство Кросно, Народна республіка Польща, засвідчена відповідність даної копії змісту запису в книзі про народження за № 24/1929, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження Лукасевіче . Батьками значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а/с 6,7).

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 11.07.1952 року та скороченої копії Акту про народження, виданого 29.03.1980 року заявниці було видано паспорт громадянина СРСР, а у 31.05.2002 року паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Ступосяни, Польща. Крім того, у паспорті наявна відмітка про реєстрацію місця проживання, з якої вбачається, що заявниця із 28.12.1973 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а/с 3). Реєстрація ОСОБА_1 за вказаною адресою також підтверджується записами у Будинковій книзі (а/с 12-18).

29.12.1999 року було видано Свідоцтво на право власності на квартиру (будинок) по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та членам його сім`ї, зокрема, ОСОБА_1 (а/с 10).

Відтак, з оглянутих вище документів, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 , 1933 року народження та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є однією і тією ж особою та є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 10.04.2000 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 „Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту , зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, також суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Крім того, відповідно до п. 7. постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявниці для виникнення у неї права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину.

При таких обставинах суд вважає, що задоволення заяви про встановлення юридичного факту не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 315, 317 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 10.04.2000 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нагірна О.Б.