ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

16 листопада 2020 року

м. Харків

Справа № 645/4364/19

Провадження № 22-ц/818/5016/20

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

розглянувши в порядку ст. 357 Цивільного процесуального кодексу України питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2020 року в складі судді Ульяніч І.В. по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кравченко Наталія Сергіївна про визнання недійсним договору довічного утримання,-

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2020 року відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог та визнання недійсним заповіту ОСОБА_1 , ОСОБА_3 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кравченко Н.С. про визнання недійсним договору довічного утримання та повернуто позивачам заяву про збільшення позовних вимог від 31.08.2020 року.

Не погодившись з судовим рішенням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 подали апеляційні скарги.

Судова колегія, вивчивши апеляційні скарги на ухвалу суду від 31 серпня 2020 та дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги необхідно повернути до районного суду для виконання вимог п. 15.11 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 подали апеляційні скарги на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2020 року про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Згідно з ч. 2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

Положеннями ч.1ст. 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Ухвала про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог до вказаного переліку ухвал не входить.

З системного аналізу ст. 353 ЦПК України вбачається, що ухвали, не включені до переліку частини першої статті 353 ЦПК України, не можуть бути предметом апеляційного розгляду як самостійні процесуальні документи. Вказане відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 14 березня 2019 року у справі № 461/8318/17. У разі незгоди учасника справи з ухвалою суду, яка не може бути оскаржена окремо від рішення суду, заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду у справі, проте не викладаються у якості доводів окремої апеляційної скарги.

Відповідно до п. 15.11 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Згідно з підпунктом 15 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

В газеті "Голос України" (№ 42 (7048) від 01.03.2019) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно з яким відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2019 № 624/0/15-19, та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті "Голос України" (№229 (6984) від 01.12.2018).

Тобто на час подачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 апеляційних скарг на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2020 року, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не почала своє функціонування в порядку передбаченому підпунктом 15 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Тому апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2020 року належить повернути до Фрунзенського районного суду м. Харкова для виконання судом вимог п. 15.11 Перехідних положень ЦПК України.

Керуючись положеннями ст. ст. 260, 261, 352, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кравченко Наталія Сергіївна про визнання недійсним договору довічного утримання - повернути до Фрунзенського районного суду м. Харкова для виконання вимог п.15.11 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Тичкова

Судді - О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук