П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 361/4930/19

Номер провадження 22-ц/824/5643/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2020 року, постановлену під головуванням судді Селезньової Т. В., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал» про стягнення судових витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал», третя особа Відділ реєстрації дій Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Броварської міської ради Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал», третя особа Відділ реєстрації дій Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, з урахуванням подальших уточнень, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2019 року (т. І а.с. 42 - 44) позов ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал», третя особа Відділ реєстрації дій Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, залишено без розгляду.

У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал» звернулось до Броварського міськрайонного суду Київської області з заявою про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал» судових витрат на професійну правову допомогу у сумі 20 000 грн. та поштових витрат, понесених у зв`язку з розглядом даної справи в суді першої інстанції у сумі 510 грн.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2019 року (т. І а.с. 62 - 64) заяву задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал» на відшкодування судових витрат 10 510 грн.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 14 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Сонячний квартал» про стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу, відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, необхідно з`ясувати які саме необґрунтовані дії позивача були здійсненні в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема, чи діяв позивач недобросовісно та чи зловживав своїми правами.

На думку скаржника, висновки суду першої інстанції про те, що підставою для констатації недобросовісної процесуальної поведінки позивача і необґрунтованості його дій є те, що останній двічі не з`явився у підготовчі судові засідання, не надавав доказів на підтвердження у нього поважності причин такої неявки, не виконав свій обов`язок вчасно подати відповідь на відзив, є хибними та не відповідають обставинам справи.

Скаржник зазначає, що неподання відповіді на відзив є правом, а не обов`язком позивача. Що стосується неявки позивача в судове засідання, то останнім було повідомлено суд про неможливість прибути 18 вересня 2019 року в судове засідання у зв`язку з перебуванням за межами міста Бровари за службовими потребами.

Скаржник посилається на те, що в подальшому ним було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог та клопотання про витребування доказів, в зв`язку з чим, відкладення судового засідання призначеного на 08 листопада 2019 рік було необхідно для надання можливості сторонам ознайомитись з поданими документами.

Скаржник зазначає, що сам факт звернення до суду з позовною заявою для захисту своїх прав, не може свідчити про зловживання останнім своїми процесуальними правами та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Таким чином, на думку скаржника його дії були повністю обґрунтованими та відповідали вимогам цивільного процесуального законодавства в зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з нього на користь відповідача судових витрат, понесених останнім в наслідок необґрунтованих дій позивача.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 березня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено в судове засідання з повідомленням учасників справи.

05 березня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал» з підтвердженням направлення його копій учасникам справи, в якому останнє зазначає про те, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, застосовано норми матеріального та процесуального права, дотримано процедуру розгляду справи, встановлену законодавством України та ухвалено справедливе рішення, а тому підстави для його зміни чи скасування, відсутні.

Відповідач-2 зазначає, в підготовчі судові засідання призначені на 18 вересня та 08 листопада 2019 рік позивач не з`являвся, клопотання про розгляд справи у його відсутність, не подавав, в зв`язку з чим, вказану позовну заяву було залишено без розгляду. Разом з тим, відповідачем-2 було подано відзив на позовну заяву, а також документи на підтвердження витрат на правову допомогу, крім того, останнім було зазначено про те, що ним буде подаватись заява про відшкодування судових витрат позивачем.

Так, на думку відповідача-2 судом першої інстанції було ретельно досліджено докази, подані ним на підтвердження надання правової допомоги, крім того, судом було встановлено, що відповідач-2 будучи дисциплінованим та добросовісним учасником справи, мав всі підстави для звернення за правничою допомогою, а відтак, його заява про стягнення судових витрат на правничу допомогу, підлягала задоволенню.

У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Сонячний квартал» - адвокат Василенко А. В. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Скаржник, представник відповідача Броварської міської рада Київської області та представник третьої особи Відділу реєстрації дій Виконавчого комітету Броварської міської ради до суду апеляційної інстанції не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, у зв`язку з чим, колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника відповідача ТОВ «Сонячний квартал», з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, будучи дисциплінованим і добросовісним учасником справи, мав всі підстави для звернення за правничою допомогою у зв`язку з відкриттям провадження у справі, зокрема для визначення своєї позиції за позовом, для складення відзиву, збирання доказів та своєчасного їх подання суду, а відтак, витрати відповідача, пов`язані саме з таким обсягом правничої допомоги є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

14 серпня 2019 року представником ТОВ «Сонячний квартал» адвокатом Василенко А. В. до Броварського міськрайонного суду Київської області направлено клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача (т. І а.с. 78-81), яке було направлено всім учасникам справи (т. І а.с. 82-84).

14 серпня 2019 року представником ТОВ «Сонячний квартал» адвокатом Василенко А. В. до Броварського міськрайонного суду Київської області направлено відзив на позовну заяву з додатками (т. І а.с. 88-169), який було направлено всім учасникам справи (т. І а.с. 170-179).

18 вересня 2019 року в судовому засіданні були присутні: адвокат Шкардун М. Г., що представляє інтереси відповідача-1 та третьої особи, а також представник відповідача-2 - адвокат Василенко А. В. (т. І а.с. 224-225).

22 жовтня 2019 року представником ТОВ «Сонячний квартал» адвокатом Василенко А. В. до Броварського міськрайонного суду Київської області подано клопотання про доручення доказів до матеріалів справи з відповідними додатками (т. І а.с. 228-250, т. ІІ а.с. 01-09), вказане клоптання з доказами було направлено всім учасникам справи (т. ІІ а.с. 10-18).

08 листопада 2019 року в судовому засіданні були присутні: адвокат Шкардун М. Г., що представляє інтереси відповідача-1 та третьої особи, а також представник відповідача-2 - адвокат Василенко А. В. (т. ІІ а.с. 40).

Як вбачається з опису послуг, що надаються адвокатським об`єднанням «АННВАНТА», витрати на професійну правничу допомогу становлять 20 000 грн. (т. ІІ а.с. 52-53), які згідно платіжного доручення № 761 були сплачені адвокатському об`єднанню «АННВАНТА» 12 листопада 2019 року (т. ІІ а.с. 55).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.ч. 3-4, 9 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно ч.ч. 5-6 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що представник ТОВ «Сонячний квартал» - адвокат Василенко А. В. брав участь у судових засіданнях, подавав до суду клопотання та відзив на позовну заяву разом з доказами на обґрунтування своєї позиції, крім того, останній направляв вказані документи всім учасникам справи, що свідчить про дисциплінованість і добросовісність учасника справи. На обґрунтування вимог заявлених в заяві про відшкодування витрат на правничу допомогу ТОВ «Сонячний квартал» надало опис послуг, що надаються АО «АННАВАНТА», копію додаткової угоди № 1 до договору № 24/19 про надання правової допомоги та платіжне доручення № 761 від 12 листопада 2019 року на суму 20 000 грн.

Позивач в свою чергу в підготовчі судові засідання двічі не з`явився, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав.

Так, під час ухвалення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було враховано орієнтовний час, який міг бути витрачений адвокатом на надання вказаного обсягу правничої допомоги, обсяг складених документів і обсяг зібраних доказів, в тому числі суд врахував, що: відповідач не обґрунтував необхідності складення окремо від відзиву клопотань: про долучення доказів, про витребування доказів, про залучення третіх осіб, крім того, суд врахував те, що позов залишено без розгляду в другому призначеному судом підготовчому засіданні, час, витрачений адвокатом на участь у судових засіданнях, а також те, що позивач двічі не явився у підготовчі засідання, не надав доказів на підтвердження у нього дійсно поважних причин неявки, в зв`язку з чим, наявні підстави для констатації недобросовісної процесуальної поведінки позивача і необґрунтованості його дій, як підстави для застосування положень частини 5 ст. 142 ЦПК України про відшкодування судових витрат другій стороні, яка понесла такі витрати внаслідок необґрунтованих дій позивача, в зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу у сумі 10 510 грн. 00 коп.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що оскільки ним було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог та клопотання про витребування доказів, у останнього були підстави вважати, що судове засідання призначене на 08 листопада 2019 рік буде відкладено, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивач має представника, який був вправі роз`яснити останньому наслідки неявки позивача в судове засідання.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на помилковість висновку суду стосовно наявності підстав для констатації факту недобросовісної процесуальної поведінки позивача, необґрунтованості його дій та застосування положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України, оскільки, в судові засідання призначені на 18 вересня та 08 листопада 2019 рік позивач не з`явився, клопотання про розгляд справи у його відсутність чи про відкладення підготовчого судового засідання, призначеного на 08 листопада 2019 рік не подав, що свідчить про недобросовісність позивача.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала буда постановлена з пропуском строку передбаченого ч. 6 ст. 142 ЦПК України. Так, процесуальний закон установлює строк протягом якого, суду необхідно вирішити питання з приводу заяв про відшкодування витрат на правничу допомогу, проте, порушення встановлених процесуальним законом строків розгляду справи не може бути підставою для скасування ухваленого судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 19 червня 2020 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О.В. Шахова