Дата документу 09.11.2020
Справа № 501/4856/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, Головного управління Держпраці в Одеській області, ПАТ «Іллічівський судноремонтний завод» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом в якому (з урахуванням змін та уточнень в остаточній редакції) просить суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі одного мільйону гривень, яка була спричинена йому внаслідок загибелі його батька ОСОБА_4 . Позивач посилається на ті обставини, що до його батько ОСОБА_4 помер в лікарні внаслідок неправильного надання медичної допомоги, що акт про нещасний випадок не відповідає дійсності, що ОСОБА_4 не вживав спиртні напої (т.1 а.с.1-2,15).

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив задовольнити заявлені вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 надала заперечення на позов в яких просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, а розгляд справи провести без її участі (т.1 а.с.80-81,163).

Письмові пояснення на позов ОСОБА_1 надав відповідач ОСОБА_3 (т.1 а.с.119-121). В судове засідання він не прибув, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи.

Представник Головного управління Держпраці в Одеській області надав відзив на позов (т.1 а.с.199) в якому зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Просить відмовити у задоволенні позову, розгляд справи провести за його відсутністю (т.2 а.с.98).

Заперечення на позов також надав представник прокуратуру (т.1 а.с.105-108) в яких посилаючись на необґрунтованість та недоведеність заявлених вимог, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник ПАТ «Іллічівський судноремонтний завод» в судове засідання не прибув, про причини неявки не сповістив, відзив на позов не надав.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши докази вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29 серпня 2016 року, було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до головного управління Держпраці в Одеській області, ПАТ «Іллічівський судноремонтний завод», прокуратури Одеської області про скасування акту про нещасний випадок на виробництві. Рішення набрали законної сили та в касаційному порядку не оскаржувались.

Так, вказаними рішеннями було встановлено, що згідно акту №2 про нещасний випадок, не пов`язаний з виробництвом, від 09.02.2007 року, який трапився з ОСОБА_4 на підприємстві ТОВ «Іллічівський судноремонтний завод» 15.12.2006 коку, вбачається, що у потерпілого ОСОБА_4 існують два розриви селезінки. Наявність у ОСОБА_4 етилового спирту в крові складає 1.07 проміле. З акту розслідування нещасного випадку на виробництві від 09.02.2007 року, затвердженого начальником Територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області вбачається, що причиною нещасного випадку, який трапився з ОСОБА_4 , стало порушення трудової та виробничої дисципліни, та алкогольне сп`яніння потерпілого.

Згідно постанови слідчого Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області від 17.11.2007 р. позивач визнаний потерпілим за фактом смерті батька ОСОБА_4 .

У відповідності до остаточного лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_4 № 309 від 18.12.2006 року, зазначено причину смерті, а саме ішемічну хворобу серця, алкогольне сп`яніння. Як вбачається з довідки ІБЛ на ВТ від 09.01.2007 року № 01/15-23. кількість етилового спирту в крові ОСОБА_4 становила 1.07 проміле.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, позивачем жодним чином не доведено, що внаслідок дій відповідачів йому завдано моральну шкоду.

Однак, позивачем не наведено обґрунтованих розрахунків, з яких позивач виходив визначаючи розмір моральної шкоди у сумі одного мільйону гривень, які негативні наслідки настали у зв`язку з спричиненням моральної шкоди та якими належними та допустимими доказами підтверджується факт заподіяння йому моральних страждань діями відповідачів.

Таким чином, позивачем необґрунтовано належними та допустимим доказами суму спричинених моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, передбачених ст.23 ЦК України, завдання збитків діями відповідачів.

Згідно ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Надання доказів відбувається в порядку ст.83 ЦПК України.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Разом з тим, позивачем не надано суду обґрунтування того, що надані ним під час судового розгляду пояснення містять інформацію щодо предмету доказування у справі.

Враховуючи, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог та обґрунтувань, наведених в позовній заяві та письмових заявах і клопотаннях, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, Головного управління Держпраці в Одеській області, ПАТ «Іллічівський судноремонтний завод» про відшкодування моральної шкоди, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя