Ухвала

24 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 317/1209/19

провадження № 61-21442св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 12 листопада 2019 року у складі колегії суддів:

Дашковської А. В., Кримської О. М., Кочеткової І. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі -

АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат») про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Позов обґрунтовано тим, що 04 березня 2019 року відповідно до наказу № 02-13/к він був звільнений з посади заступника генерального директора з розвитку за власним бажанням на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного та трудового договору.

Згідно з наказом від 04 березня 2019 року № 02-14/к припинено його повноваження як генерального директора на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України.

Після звільнення з ним не проведено розрахунку за належними йому виплатами.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 остаточно просив стягнути з

АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», у тому числі з його відокремленого структурного підрозділу - Придніпровське виробниче управління

АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», на його користь:

- заборгованість із заробітної плати за період із грудня 2018 року по березень

2019 року у розмірі 113 234,74 грн за вирахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів;

- вихідну допомогу при звільненні у розмірі 30 000,00 грн, у тому числі податки, збори та загальнообов`язкові платежі, що становлять 5 850,00 грн;

- середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дати звільнення по 22 серпня 2019 року у розмір 365 766,57 грн, у тому числі податки, збори та загальнообов`язкові платежі, що становлять 71 324,48 грн;

- середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку;

- компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари й тарифів на послуги із грудня 2018 року по день фактичного розрахунку.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь ОСОБА_1 110 688,84 грн нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Стягнуто з АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь ОСОБА_1 258 618,24 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з моменту звільнення і по день ухвалення рішення суду - по 23 серпня 2019 року включно. Стягнуто з АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь ОСОБА_1 1 660,33 грн компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату. Стягнуто з АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь ОСОБА_1 7 500,00 грн витрат на правову допомогу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивоване тим, що розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 110 688,84 грн визначений у розрахунковому листі за лютий 2019 року, а тому підлягає задоволенню. Вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, та розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, оскільки підтверджується належними доказами та не спростовані відповідачем. Вимоги в частині виплати вихідної допомоги є необґрунтованими.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 12 листопада 2019 року апеляційну скаргу АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» задоволено. Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 23 серпня 2019 року у частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та про стягнення витрат на правову допомогу скасовано та прийнято у цій частині нову постанову. Стягнуто з АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь ОСОБА_1 54 779,97 грн нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. У задоволенні вимог про стягнення з АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь ОСОБА_1 7 500,00 грн судових витрат на правничу допомогу - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, а тому апеляційним судом не переглядалося.

Апеляційний суд обґрунтовував своє рішення тим, що розрахунковий лист за лютий 2019 року не містить остаточного розрахунку суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати станом на дату звільнення, адже позивач звільнений у березні

2019 року. Апеляційний суд відмовляючи у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн виходив з того, що матеріали справи не містять документальних доказів, які підтверджують здійснення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У грудні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 12 листопада 2019 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом порушено приписи статей 55, 129 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 76, 83, 356, 367 ЦПК України, а також викладена позиція суду щодо допустимості доказів суперечить правовій позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 07 серпня 2019 року у справі № 607/14707/17. Крім того, висновки апеляційного суду щодо відсутності підстав для стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку з відсутністю їх фактичної сплати суперечать правовій позиції Верховного Суду (об`єднана палата у складі Касаційного господарського суду) викладеної у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду Сімоненко В. М. від 15 січня 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Сімоненко В. М. розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2020 року № 2792/0/226-20 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу

№ 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19) 11 листопада 2020 року призначено судді-доповідачеві Ступак О. В.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 12 листопада

2019 року призначити до судового розгляду на 02 грудня 2020 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик