ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 червня 2020 року

м. Харків

справа № 643/6108/20

провадження №22-ц/818/3359/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - Служба у справах дітей Московського району Харківської міської ради, Пенсійний фонд Московського району м. Харкова, Московський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей Московського району Харківської міської ради, Пенсійний фонд Московського району м. Харкова, Московський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2020 року, постановлену під головуванням судді Мельникової І.Д. в місті Харкові, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: Служба у справах дітей Московського району Харківської міської ради, Пенсійний фонд Московського району м. Харкова, Московський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до Московського районного суду м. Харкова.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що суд першої інстанції помилково відмовив у відкритті провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України, оскільки дійсно предметом розгляду справи №643/6108/20 та справи №643/4061/17 - є встановлення факту батьківства. Проте не враховано, що у справі №643/6108/20 за її заявою інший склад учасників, а саме інші заінтересовані особи та інші підстави звернення до суду із заявою ніж у справі №643/4061/17, на підтвердження цього надано нові докази. Зазначає, що встановлення факту батьківства необхідно для оформлення спадщини після померлого батька дитини та пенсії через втрату годувальника.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги вже були предметом розгляду іншої справи та є рішення суду, яке набрало законної сили.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Необхідність застосування вказаної норми зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову.

Відсутність хоча б однієї з наведених складових не дає суду підстави відмовляти у відкритті провадження у справі.

Судом встановлено, що в провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа №643/4061/17 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління Пенсійного фонд України в Московському районі м. Харкова, Московський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_5 , про встановлення факту визнання батьківства, в якій просила встановити факт визнання батьківства ОСОБА_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Записати батька ОСОБА_6 в актовому записі про народження дитини.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 липня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту визнання батьківства - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 05 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 липня 2019 року - залишено без змін.

Наразі ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: Служба у справах дітей Московського району Харківської міської ради, Пенсійний фонд Московського району м. Харкова, Московський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій просить встановити факт батьківства ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Харкові до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; доручити ВДРАЦС Московського району м. Харкова внести зміни щодо батька ОСОБА_7 , яким буде записаний ОСОБА_6 , прізвище дитині залишити « ОСОБА_8 ».

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Отже, суб`єктний склад сторін у даній справі є відмінним від суб`єктного складу у справі № 643/4061/17.

Крім того у заяві ОСОБА_1 про встановлення факту, що була предметом розгляду судом у справі №643/4061/17, заявниця просила про встановлення факту визнання батьківства, що не є тотожним встановленню факту батьківства.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, які привели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Разом з тим при подачі апеляційної скарги заявником сплачений судовий збір у розмірі 420,40 грн. за платіжним дорученням № від 02 травня 2020 року за наступними реквізитами: Отримувач коштів: УДКСУ в Основ`янському районі м. Харкова, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37999628, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача: 6080012 (а.с.10).

Проте правильними реквізитами для сплати судового збору є: Отримувач коштів: УК в Основ`янському районі м. Харкова 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37999628, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО): 899998 Номер рахунку (IBAN): UA0020011, Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Таким чином при подачі апеляційної скарги заявником сплачений судовий не на той розрахунковий рахунок, що є підставою для повернення заявнику судового збору за платіжним дорученням № від 02 травня 2020 року у розмірі 420,40 грн.

При цьому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 420,40 грн. Вказану суму судового збору слід сплатити заявнику на належний розрахунковий рахунок Харківського апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями, встановлено вичерпний перелік підстав для повернення суми сплаченого судового збору.

Згідно ч. 5 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» із змінами та доповненнями, повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Порядок повернення судового збору врегульовано наказом Мінфіну «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» від 03.09.2013 року № 787.

Пунктом 5 вказаного Порядку зокрема передбачено, що повернення судового збору (крім помилково зарахованого) здійснюється за ухвалою суду, яка набрала законної сили, оригінал або належним чином засвідчена копія якої подається платником до органу Казначейства разом із його заявою про повернення сплаченого судового збору та оригіналом або копією (у тому числі електронною копією) розрахункового документа, що підтверджує його сплату (у разі якщо його оригінал знаходиться в матеріалах справи).

З урахуванням вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 слід повернути судовий збір у розмірі 420,40 грн., сплачений заявником за платіжним дорученням №№ від 02 травня 2020 року. З ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 420,40 грн. Вказану суму судового збору слід сплатити заявнику на належний розрахунковий рахунок Харківського апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2020 року -скасуватиі направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн., сплачений за платіжним дорученням № від 02 травня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 30.06.2020 року.