Справа № 304/1344/20 Провадження № 6/304/19/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

з участю секретаря судового засідання Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 304/1344/20 за поданням відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень звернулася до суду з поданням, у якому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . Мотивує його тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень перебуває зведене виконавче провадження № 56799649, до складу якого входять: - АСВП №55748783 з примусового виконання виконавчого листа № 807/6/17 від 15 січня 2018 року, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ужгородської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області суми боргу 21 427,45; - АСВП № 52964640 з примусового виконання виконавчого листа №2-405/10, виданого 07 жовтня 2011 року Перечинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» суму боргу 6 446,12 грн; - АСВП №49577469 з примусового виконання виконавчого листа № 807/3603, виданого 27 жовтня 2015 року Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ужгородської ГУ ДФС у Закарпатській області суми боргу у розмірі 30 048,19 грн; - АСВП № 48934545 з примусового виконання виконавчого листа № 304/813/13-ц, виданого 06 лютого 2014 року Перечинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми боргу у розмірі 203 441,44 грн; - АСВП № 46549594 з примусового виконання виконавчого листа № 304/1343/14-ц, виданого 30 жовтня 2014 року Перечинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми боргу у розмірі 2 891,02 грн; - АСВП № 46546886 з примусового виконання виконавчого листа № 304/1311/14-ц, виданого 25 грудня 2014 року Перечинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми боргу у розмірі 6 884,48 грн; - АСВП № 43299653 з примусового виконання виконавчого листа №451/930/14, виданого 14 березня 2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми боргу у розмірі 54 966,51 грн; - АСВП № 37970137 з примусового виконання виконавчого листа № 2-210/10, виданого 25 листопада 2010 року Перечинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми боргу у розмірі 194 969,35 грн, а також АСВП № 36241830 з примусового виконання виконавчого листа № 2-40/10, виданого 05 лютого 2010 року Перечинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Надра» в особі ВАТ КБ «Надра» Ужгородського РУ, суми боргу у розмірі 508 540,70 грн. Загальна сума заборгованості по зведеному виконавчому провадженні станом на 29 жовтня 2020 року становить 1 014 664,78 грн. Вказані АСВП відкриті у Перечинському РВ ДВС та постановою про передачу матеріалів виконавчого провадження від 26 червня 2018 року передані на виконання відділу примусового виконання рішень. 23 липня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, яку направлено до реєструючих установ. Крім цього державним виконавцем постійно здійснюється перевірка майнового стану боржника, згідно якої виявлено відсутність зареєстрованого за ОСОБА_1 майна, рахунки у банках відсутні, пенсію боржник не отримує. Державний виконавець звертає увагу на те, що перше виконавче провадження відкрито в органах ДВС ще 16 травня 2013 року, боржник усвідомлений про перебування відкритих виконавчих проваджень щодо нього, однак у матеріалах зведеного виконавчого провадження відсутні будь які заяви або клопотання ОСОБА_1 щодо неплатоспроможності боржника або зупинення проведення виконавчих дій. З наведеного виконавець зробив висновок, що боржник умисно, без будь якої причини протягом семи років ухиляється від виконання зобов`язань перед державою, що покладені на нього за рішенням суду, в той же час неодноразово перетинаючи Державний кордон України. Беручи до уваги систематичне ухилення боржника ОСОБА_1 від своїх зобов`язань за судовими рішеннями, виконавець вважає, що є всі підстави для відповідальності, встановленої законом. На підставі наведеного просить задовольнити подання.

У судове засідання головний державний виконавець не з`явилася, у прохальній частині подання просить розглянути таке без участі державного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області перебуває зведене виконавче провадження № 56799649, до складу якого входять дев`ять виконавчих проваджень, на загальну суму 1 014 664,78 грн, а саме:

1) АСВП № 55748783 з примусового виконання виконавчого листа № 807/6/17 від 15 січня 2018 року, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ужгородської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області суми боргу 21 427,45;

2) АСВП № 52964640 з примусового виконання виконавчого листа № 2-405/10, виданого 07 жовтня 2011 року Перечинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» суму боргу 6 446,12 грн;

3) АСВП № 49577469 з примусового виконання виконавчого листа № 807/3603, виданого 27 жовтня 2015 року Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ужгородської ГУ ДФС у Закарпатській області суми боргу у розмірі 30 048,19 грн;

4) АСВП № 48934545 з примусового виконання виконавчого листа № 304/813/13-ц, виданого 06 лютого 2014 року Перечинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми боргу у розмірі 203 441,44 грн;

5) АСВП № 46549594 з примусового виконання виконавчого листа №304/1343/14-ц, виданого 30 жовтня 2014 року Перечинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми боргу у розмірі 2 891,02 грн;

6) АСВП № 46546886 з примусового виконання виконавчого листа №304/1311/14-ц, виданого 25 грудня 2014 року Перечинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми боргу у розмірі 6 884,48 грн;

7) АСВП № 43299653 з примусового виконання виконавчого листа № 451/930/14, виданого 14 березня 2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми боргу у розмірі 54 966,51 грн;

8) АСВП № 37970137 з примусового виконання виконавчого листа № 2-210/10, виданого 25 листопада 2010 року Перечинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми боргу у розмірі 194 969,35 грн;

9) АСВП № 36241830 з примусового виконання виконавчого листа № 2-40/10, виданого 05 лютого 2010 року Перечинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Надра» в особі ВАТ КБ «Надра» Ужгородського РУ, суми боргу у розмірі 508 540,70 грн.

Як вбачається з матеріалів подання, старшим державним виконавцем 16 лютого 2015 року, 14 травня 2014 року та 16 травня 2013 року винесені відповідні постанови про відкриття виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчих листів №304/1343/14-ц від 30 жовтня 2014 року, № 751/930/14 від 14 березня 2014 року та №2-210/10 від 25 листопада 2010 року відповідно, якими боржнику ОСОБА_1 встановлено строки для добровільного виконання судових рішень до 23 лютого 2015 року, до 21 травня 2014 року та до 23 травня 2013 року.

Однак як вбачається з подання, жодної суми грошових коштів з боржника ОСОБА_1 стягнуто не було.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Як передбачено п. 2 ст. 6 цього Закону, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту їх виконання, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, передбачено ст. 441 ЦПК України, у відповідності з якою тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно положень п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином при зверненні до суду з вказаним поданням виконавець повинен мотивувати таке обставинами та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов`язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Зі змісту наведених вище норм закону вбачається, що можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України пов`язана з ухиленням останнього від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до положення ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

При цьому у даному поданні державного виконавця відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості. Судом не встановлено будь-яких свідомих дій боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у зведеному виконавчому провадженні, оскільки в матеріалах подання відсутні достовірні відомості про виклик боржника та виходи виконавця до місця його проживання з метою встановлення об`єктивних обставин (тривале відрядження, хвороба, тощо), жодних актів державного виконавця чи письмових пояснень щодо причин несплати боржником суми боргу, не наведено будь-яких належних доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язань, зокрема, ненадання ним у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки в банках чи інших фінансових установах, чи своєчасної неявки за викликом державного виконавця тощо, що у свою чергу може заважати виконанню судових рішень.

Навпаки подання містить відповіді реєструючих установ щодо відсутності зареєстрованого за ОСОБА_1 нерухомого майна та транспортних засобів, про відсутність у боржника банківських рахунків, а також інформацію про те, що боржник не отримує пенсії.

Згідно зі ст. 441 ЦПК України саме на виконавця покладається тягар доказування.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Аналізуючи зазначене, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не надано всі необхідні докази, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язання, а також не вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов`язання, у зв`язку з чим, подання є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні подання відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених ЦПК України), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.