Справа №717/1062/20
24 листопада 2020 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого - судді: Туржанського В.В.,
при секретарі: Тихоненко І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Представник позивача ОСОБА_5 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим будинком, який розташований в АДРЕСА_1 .
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.
Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних в справі доказів.
Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується копією договору дарування житлового будинку від 30 січня 2003 року, копією рішення виконавчого комітету Вовчинецької сільської ради №38 від 16 жовтня 2020 року. У вищевказаному житловому будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2003 року не проживають у житловому будинку АДРЕСА_1 . Вказана обставина стверджується довідкою №583 виданою Вовчинецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області 16 вересня 2020 року.
У матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували, що відповідачі не проживають у спірному житлі з поважних причин.
Таким чином, між сторонами склалися житлові правовідносини.
Позивач посилається на те, що не бажає, щоб відповідачі були зареєстровані у його будинку.
За змістом ч.1 ст.321 ЦК, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У ч.1 ст.16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз положень гл.32 ЦК свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.
Відповідачі вселилися у спірний будинок як члени сім`ї (донька та онуки власника будинку) і набули право користуванням чужим майном, яке за своєю суттю є сервітутом.
Відповідно до ч.2 ст.406 ЦК сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Якщо відповідачі спільним побутом із позивачем не пов`язані, їх право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст.406 ЦК.
Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС.
Аналогічний висновок зроблений ВС у постанові від 16.01.2019 в справі №243/7004/17-ц.
Право користування житлом, яке перебуває у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їхні діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до чч.2 та 4 ст.3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тривалий час не проживають разом з ОСОБА_1 , тобто вони перестали бути членами сім`ї позивача.
Отже, право відповідачів на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника.
Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачі втратили право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.
Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи викладене вище, на підставі ст.ст. 29, 383, 391, 406 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , жителів с. Вовчинець Кельменецького району Чернівецької області вулиця Незалежності будинок 30, про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими що втратили право на користування житлом, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Це заочне рішення може бути переглянуте Кельменецьким районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне рішення суду складено 24 листопада 2019 року.

Суддя: