Справа № 2/325/261/2020
325/947/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Васильцової Г.А.

секретаря Міняйло А.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні у смт. Приазовське цивільну справу за позовною заявою Фермерського господарства «ММК» до ОСОБА_1 про визнання договору суборенди земельної ділянки недійсним,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2020 року до Приазовського районного суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою судді Пантилус О.П. від 03.08.2020 року було відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 13-00 годин 01 вересня 2020 року.

19 серпня 2020 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву.

26 серпня 2020 року від позивача по справі - голови ФГ «ММК» Кучеренка О.П. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки в судове засідання представника.

28 серпня 2020 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеної на 01 вересня 2020 року у зв`язку з неможливістю його явки в судове засідання через застосування карантинних заходів, передбачених Постановою Кабінету міністрів України «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу» № 211 від 11 березня 2020 року.

Ухвалою судді Васильцової Г.А. від 15 вересня 2020 року справа прийнята до провадження на підставі повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку з відставкою судді Пантилус О.П., призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 10-00 годину 08.10.2020 року.

07 жовтня 2020 року на електронну адресу суду (12 жовтня 2020 року на поштову адресу суду) надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що він перебуває на самоізоляції.

Позивач у судове засідання призначене на «08» жовтня 2020 р. не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Поштове повідомлення про виклик позивача до суду на зазначену дату повернулось до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», (а.с. 123). Днем вручення судової повістки позивачу у такому випадку, відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження або місця перебування, повідомленою цією особою (тобто 26.09.2020 року). Повідомлень про зміну місце перебування, знаходження в порядку передбаченому ст. 131 ЦПК України від позивача до суду не надходило. Тому в силу ч. 1 ст. 131 ЦПК України поштове повідомлення вважається доставленим. Заяв про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у відсутність позивача суду не надано.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2020 року розгляд справи відкладений на 10-00 годину 04 листопада 2020 року.

03 листопада 2020 року на електронну адресу суду від позивача по справі - голови ФГ «ММК» Кучеренка О.П. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю надання строку для проведення земельно-технічної експертизи та виготовлення висновку за зверненням ФГ «ММК» до ТОВ «Український центр судових експертиз» 08 жовтня 2020 року та у зв`язку з неможливістю явки в судове засідання представника.

03 листопада 2020 року на електронну адресу суду надійшла заява від відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його на лікуванні через підтвердження захворювання на COVID-19.

Тобто, на «04» листопада 2020 року ні позивач ні його представник у судове засідання повторно не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

За змістом вимог частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту третього частини першої статті 257 ЦПК України, законом надано суду право залишити позовну заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи; позивач повторно не з`явився в судове засідання; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз вищевказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрито 03 серпня 2020 року, у жодне з призначених судових засідань позивач і його представник не з`явилися.

Подана позивачем заява про відкладення у зв`язку з необхідністю надання строку для проведення земельно-технічної експертизи та виготовлення висновку за зверненням ФГ «ММК» до ТОВ «Український центр судових експертиз» 08 жовтня 2020 року, на думку суду, є затягуванням строків розгляду справи, бо відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Крім того, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, є підстави вважати, що позивач не добросовісно користувався у даній справі наданими йому процесуальними правами та не сприяв скороченню періоду судового провадження та взагалі розгляду справи по суті.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», № 11681/85).

Згідно ч. 4, 13 ст. 128 ЦПК України, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Так, судом здійснювався виклик позивача за адресою, зазначеною в позовній заяві: АДРЕСА_1 , що відповідає юридичній адресі у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Факт обізнаності позивача про дати розгляду справи, окрім поштових повідомлень, свідчать подані заяви позивача про відкладення розгляду справи.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У випадку повторної неявки позивача, навіть маючи докази поважності причин неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Такі ж правові висновки наведені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц та викладені у Постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду.

Крім того, згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Керуючись ч. 2 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовною заявою Фермерського господарства «ММК» до ОСОБА_1 про визнання договору суборенди земельної ділянки недійсним- залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала складена 04 листопада 2020 року.

Суддя: Г.А. Васильцова