ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2-5758/06
Провадження № 22-ц/4820/1730/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Садік Н. Д.,

з участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника органу ДВС Цілімецької О. Б.,

стягувача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2-5758/06 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2020 року (суддя Стефанишин С. Л., повне судове рішення складено 14 вересня 2020 року) у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

04 червня 2020 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд із вказаною скаргою зазначав, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02 жовтня 2006 року у цивільній справі № 2-5758/06 вирішено стягувати з нього на користь ОСОБА_3 (тепер ОСОБА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08 вересня 2006 року до досягнення дитиною повноліття.

Розпорядженням головного державного виконавця Хмельницького міського відділу державної виконавчої служби головному бухгалтеру КС «Проскурівська» запропоновано з усіх видів заробітку, що належать до виплати боржнику ОСОБА_1 , після відрахування податків, проводити стягнення аліментів у розмірі 50% до погашення боргу, що утворився з 08 вересня 2006 року, надалі у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно.

Державним виконавцем Першого ВДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) визначена заборгованість за аліментами за період з 01 вересня 2006 року по 01 лютого 2020 року у розмірі 12748,61 грн. При визначенні заборгованості за період з вересня 2018 року по лютий 2020 року нараховано аліменти у значно більшому розмірі, ніж зазначено у рішенні суду від 02 жовтня 2006 року та розпорядженні відділу ДВС (1/4 частина всіх видів заробітку щомісячно).

На його звернення до органів ДВС про перерахунок суми заборгованості за аліментами отримав відмову (лист від 02 квітня 2020 року).

Тому заявник просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, що виразилася у не зверненні до суду з питань роз`яснення виконання судового рішення та не винесення постанови про звернення стягнення на доходи боржника з урахуванням мінімального розміру аліментів; визнати неправомірними дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості за аліментами з урахуванням мінімального гарантованого розміру за період з вересня 2018 року по лютий 2020 року та щодо відмови у проведенні перерахунку заборгованості.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 08 вересня 2020 року у задоволенні скарги відмовлено.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги. Посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Суд не врахував те, що державним виконавцем порушено процедуру виконання і стягнення аліментів, оскільки не вказано на необхідність стягнення аліментів у розмірі не меншому мінімального, передбаченого законом. Установа чи організація, які виплачують боржникові заробітну плату не вправі змінювати ні спосіб виконання судового рішення, ні суму відрахувань із доходів боржника. Державний виконавець переклав усі свої турботи в частині процесуального виконання рішення суду на боржника і установу, яка виплачує йому заробітну плату. Дії державного виконавця призвели до виникнення заборгованості за аліментами.

У відзиві Перший ВДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги і просить залишити її без задоволення.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав. Державний виконавець Цілімецька О. Б. і стягував аліментів ОСОБА_2 визнали її необґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02 жовтня 2006 року стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08 вересня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття.

15 січня 2007 року державним виконавцем направлено за місцем роботи боржника до Кредитної спілки «Проскурівська» розпорядження про виконання виконавчого листа № 2-5758-06.

За поданням державного виконавця Першого відділу ДВС м.Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Цілімецької О. Б. на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 22 жовтня 2019 року виданий дублікат виконавчого листа № 2-5758/2006.

18 вересня 2019 року державний виконавець виніс постанову про відновлення виконавчого провадження і 17 березня 2020 року здійснив розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за аліментами за період з 01 вересня 2006 року по 01 лютого 2020 року у розмірі 12748,61 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив з того, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини не може бути меншим, ніж мінімальний розмір, визначений законом. Нарахування заборгованості за аліментами відповідає вимогам закону.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 (провадження № 14-580цс19) зазначено, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Встановивши, що ОСОБА_1 сплачує аліменти у розмірі меншому, ніж мінімальний гарантований розмір, державний виконавець нарахував заборгованість за аліментами відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України.

Правильним є висновок суду першої інстанції про правомірність дій державного виконавця.

У зв`язку з наведеним вище не заслуговує на увагу посилання в апеляційній скарзі на неправомірність дій державного виконавця при здійсненні розрахунку заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні № 60093633.

Не ґрунтуються на законі доводи апеляційної скарги про те, що державний виконавець переклав процесуальне виконання рішення суду на боржника та установу, яка виплачує йому заробітну плату, оскільки відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні і саме на нього покладається обов`язок щодо виконання судового рішення.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П Корніюк

І. В. П`єнта