Провадження №2/592/3239/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Костенко В.Г., з участю секретаря судового засідання Танасюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини понесених витрат по оплаті житлово-комунальних послуг

ВСТАНОВИВ:

06.10.2020 позивач подав позовну заяву і просить стягнути з відповідача 11 309 грн. 61 коп. понесених витрат по оплаті житлово-комунальних послуг та понесені судові витрати у сумі 840,80 грн..

Свої вимоги позивач мотивує тим, що проживав зі своєю дружиною ОСОБА_1 , своєю дружиною ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 . Зазначений будинок належить ОСОБА_5 , яка також проживала у зазначеному будинку. Також проживав у зазначеному будинку відповідач по справі, він же син власниці будинку ОСОБА_5 .. У період з 13.01.2017 16.10.2019 позивач сплатив за комуні послуги 56 548,08 грн.. Позивач вважає, що відповідач повинний брати участь в оплаті послуг. Згідно постанови Сумського апеляційного суду у справі за його позовом до ОСОБА_5 з останньої стягнуто 11 309 грн. 61 коп. компенсації оплачених коштів. При цьому суд вказав, що стягнення коштів повинно бути здійснене пропорційно від кількості зареєстрованих осіб, тобто 1 / 5 що становить 11 309,61 коп. від загальної суми сплачених витрат.

Відповідач надав відзив у якому позов не визнав. Свої заперечення мотивував тим, що позивач не надав доказів оплати комунальних послуг, не довів що усі мешканці будинку є членами сім`ї. Позивачем пропущений строк позовної давності і у зв`язку з цим відповідач подав заяву про застосування такого строку. Також відповідач вважає, що позивач не має права на відшкодування витрат, оскільки здійснив оплату без згоди власника будинку. Відповідач також вважає, що не повинен нести витрати по оплаті комунальних послуг оскільки виїжджав за кордон у спірний період.

Позивач подав відповідь на відзив, у якому в цілому підтвердив підстави заявленого позову.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, яка за змістом аналогічна з відзивом.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив, що 22.09.2020 Сумським апеляційним судом винесено постанову у справі №592/5706/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення коштів, понесених на оплату комунальних послуг. Постановою суду стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 частину сплачених коштів за комунальні послуги у період з 13.01.2017 року по 16.10.2019 року в розмірі 11309 грн. 61 коп..

При ухваленні рішення судом встановлено, що позивач в період 2017-2019 рр. проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, за вказаною адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_5 , ОСОБА_2 ..

Власником вищезазначеного будинку є ОСОБА_5 ..

Позивач з 13.01.2017 по 16.10.2019 здійснював оплату всіх комунальних послуг з власного рахунку на утримання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що становить суму у розмірі 56 548 грн. 08 коп., що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк».

При ухваленні рішення суд виходив з положень ст. 1, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 150, 156 ЖК України, згідно яких стягнення коштів, понесених на оплату комунальних послуг позивачем, повинно здійснюватись із розрахунку пропорційно на усіх проживаючих осіб. Тобто сума стягнення з відповідача становить 11309 грн. 61 коп. (56 548 грн. 08 коп. : 5).

Зазначене рішення суду набрало законної сили.

Наведені обставини також фактично визнаються сторонами при розгляді цієї справи.

Зареєстроване місце проживання відповідача у зазначеному будинку у спірний період підтверджується довідкою Голови квартального комітету кварталу №29 від 06.05.2020(а.с.8).

Сторонами також визнається той факт, що письмових договорів на користування зазначеним житловим будинком між сторонами чи з ними окремо не укладалися.

З встановлених обставин вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є виникли з приводу користування та утримання домоволодіння, у тому числі тих, що належать громадянам на праві власності, що регулюється, зокрема, Житловим кодексом України від 30.06.1983 №5464-Х (далі ЖК України) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту.

Відповідно до положень ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі власник) фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Споживач фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

У ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений порядок оплати житлово-комунальних послуг, відповідно до якого споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. А у ч. 3 цієї ж статті вказано, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

З наведених положень закону вбачається, що позивач після сплати комунальних послуг має право зворотної вимоги до відповідача пропорційно тобто на 1 / 5 частину сплаченого.

Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.(ч. 4 цієї статті)

Підстав для поновлення строку позовної давності позивачка чи її представник не зазначили.

Позивачем подано позовну заяву 06.10.2020, що відповідно впливає на пропуск строку позовної давності за період по 06.10.2017. Тому слід відмовити у задоволенні позову у період до 06.10.2017, по яку сплачено 6 127,59 грн..

Інші доводи сторін не випливають на зазначені обставини та висновки суду.

Загалом за період 12.10.2017 - 16.10.2019 позивач сплатив 50 420,49 грн., відповідно п`ята частина становить 10 084,1 грн., які слід стягнути з відповідача.

Таким чином суд вважає, що необхідно задовольнити заявлений позов у сумі 10 084,1 грн., що відповідає 89,16 % від заявленої ціни позову.

Позивачем понесені витрати на сплату судового збору 840,80 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені витрати пропорційно задоволеній частині позову, тобто 749,66 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення частини понесених витрат по оплаті житлово-комунальних послуг.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію витрат у сумі 10 084 грн. 10 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію судових витрат у розмірі 749 грн. 66 коп.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення частини понесених витрат по оплаті житлово-комунальних послуг у іншій частині.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Г. Костенко