ПОСТАНОВА

Іменем України

09 листопада 2020 року м. Кропивницький

справа № 405/8922/19

провадження № 22-ц/4809/1321/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2020 року, у складі судді Варакіної Н.Б.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500926733 від 17.01.2014 у розмірі 35 942,34 грн та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1921 грн, а також витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що між позичальником ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк», 17.01.2014 був укладений кредитний договір № 500926733 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 8433,71 грн, зі сплатою 15.99 % річних.

21.06.2016 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500926733 від 17.01.2014, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

26.12.2018 між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500926733 від 17.01.2014, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

16.01.2019 між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500926733 від 17.01.2014, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

Позивач зазначав, що за період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не погашена.

Загальний розмір заборгованості відповідача станом на 03.12.2019 становить 30806,90 грн, з яких заборгованість за кредитом - 6906,19 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 13641,87 грн, заборгованість за нарахованими відсотками - 988,54 грн заборгованість з пені - 9270,30 грн.

Також, відповідачу за несвоєчасне виконання зобов`язань нараховані штрафні санкції у виді 3% річних в розмірі 622,08 грн, втрати від інфляції - 2088,43 грн, подвійна ставка НБУ - 6906,19 грн.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2020 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Суд першої інстанції, дійшов висновку, що позивачем не надано доказів того, що право вимоги за кредитним договором № 500926733, укладеним 17.01.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк», переходило до ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА».

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач, при зверненні до суду із зазначеним позовом, був зобов`язаний надати суду повну та достовірну інформацію щодо наявності виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача та наявність виконавчого провадження.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду скасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що місцевий суд зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості по кредиту та посилаючись на доводи, які тотожні доводам викладеним в позовній заяві вважає, що наділений правом грошової вимоги про стягнення заборгованості за договором кредиту № 500926733 від 17.01.2014.

Звертає увагу суду, на те, що докази того, що право вимоги переходило до нового кредитора ТОВ «Вердикт Капітал» були надані у вигляді додатків до позовної заяви, а тому суд безпідставно відмовив у задоволені позову.

Позивач також вказав, що з приводу витрат на правничу допомогу судом не спростовано заявлену суму відшкодування за послуги адвоката, а відповідачем не заперечувалась дана сума.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 зазначила, що не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає її такою, що не підлягає задоволенню. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

17.01.2014 відповідач підписала анкету-заяву на отримання кредиту у ПАТ «Альфа-Банк» в розмірі 8433,71 грн, зі сплатою 15.99 % річних, строком на 60 місяців.

Як доказ укладення кредитного договору позивачем доданий до позову один аркуш, який містить копію розділу один та розділу дев`ять кредитного договору.

Позивач зазначає, що ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» 21.06.2016 уклали договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500926733 від 17.01.2014, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

До позову доданий витяг з договору факторингу від 21.06.2016 на одному аркуші, з якого не вбачається, що ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги саме за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Реєстр боржників з переліком їх особистих даних та розміром грошових зобов`язань, який містив би інформацію про відповідача, не надано.

Також позивач зазначає, що 26.12.2018 між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» укладений договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500926733 від 17.01.2014, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

До позову додана копія договору факторингу від 26.12.2018, але реєстр боржників з переліком їх особистих даних та розміром грошових зобов`язань, який містив би інформацію про відповідача, не надано.

Між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» 16.01.2019 укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500926733 від 17.01.2014, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем, про що свідчить витяг із додатку № 1 до договору.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи був призначений в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до новою кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 517 ЦК України передбачає, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

У силу ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Недійсність правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання не спричиняє недійсність основного зобов`язання.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, що визначено ч. 1 ст. 626 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що судом встановлена наявність укладеного кредитного договору між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» 17.01.2014. (а.с.9-10).

21.06.2016 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги заборгованості за договорами кредиту (а.с. 23).

26.12.2018 між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено договір факторингу про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА» право вимоги заборгованості за договорами кредиту (а.с. 24-34).

16.01.2019 між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованості за договорами кредиту (а.с.35-44).

Разом з тим, суд дійшов висновку про відсутність можливості встановити чи фактично відбувалось відступлення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» право вимоги за кредитним договором № 500926733, укладеним 17.01.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк», у зв`язку з відсутністю доказів.

Належних та допустимих доказів переходу до позивача права вимоги за цим договором суду не надано, оскільки в матеріалах справи відсутній договір відступлення права вимоги, відповідно до якої до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Діюче законодавство встановлює обов`язковість наявності доказів прав нового кредитора у зобов`язанні та вимоги до оформлення первинних документів, що підтверджують їх передачу від первісного кредитора до нового кредитора. Первісний кредитор повинен передати новому документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Однак, ця обставина має бути підтверджена належними, достатніми та достовірними доказами.

Колегія суддів встановила, що Акти приймання передачі прав вимоги, саме за кредитним договором №500926733, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА», ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал», які б містили всі необхідні реквізити офіційного документу, підписаний обома сторонами суду не надано.

Оскільки доказів на підписання та укладення актів між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА», ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» про перехід прав вимоги, відповідно до умов договору від 17 січня 2014 року, суду першої інстанції не надано, то суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що перехід прав вимоги за умовами зазначеного договору не відбувся.

Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У зв`язку з цим не заслуговують на увагу додані до апеляційної скарги витяги Додатку 1 до Договору факторингу від 21.06.2016 та Додатку 1-1 до Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018, оскільки позивач не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції та причин неподання не вказав, унаслідок чого надані додатки не можуть бути предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

Суд дійшов вірного висновку, що позивач не довів своїх прав на відступлення на його користь прав вимоги, оскільки позивачем до матеріалів справ не було надано належних та допустимих доказів переходу до нього прав та обов`язків первісного кредитора, не доведено свого права вимоги до відповідача.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України і є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 листопада 2020 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко