Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі Будз М.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника відповідача публічого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" Ващука Я.С., третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення страхового відшкодування.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 06 червня 2019 року в с. Білобожниця Чортківського району мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , та автомобіля марки «CITROEN DISPATCH», д.н.з. НОМЕР_2 , належного йому на праві власності, під керуванням ОСОБА_3 . Водії вказаних транспортних засобів дійшли до згоди щодо вини в даній дорожньо -транспортній пригоді водія ОСОБА_4 та згоди щодо обставин ДТП, скориставшись тим самим правом оформлення Європротоколу (повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду). Оскільки цивільно - правова відповідальність ОСОБА_4 , який визнав себе винним у вчиненні даної ДТП, застрахована у ПАТ « Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», то відповідно до вимог ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідача було повідомлено про страховий випадок, а також подано заяву про страхове відшкодування. 10.06.2019 року проведено огляд транспортного засобу позивача та складено протокол огляду із детальним описом пошкоджень автомобіля марки «CITROEN DISPATCH», д.н.з. НОМЕР_2 . 13 червня 2019 року представником відповідача була складена ремонтна калькуляція, відповідно до якої вартість ремонту автомобіля марки «CITROEN DISPATCH», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 40070,33 грн. Однак, 25 червня 2019 року позивач отримав лист НАСК «Оранта», яким йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з підстав непорушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , а допущення порушення водієм автомобіля марки «CITROEN DISPATCH», д.н.з. НОМЕР_2 , вимог п. 14.6 Правил дорожнього руху (на перехресті обгін заборонено).

Із врахуванням викладеного, вважає, що ним було дотримано всіх передбачених законом норм щодо оформлення Європротоколу (повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду), а тому вважає відмову у виплаті страхового відшкодування неправомірною та просить стягнути з відповідача 40070, 33 гривень страхового відшкодування в межах встановленого ліміту.

31 жовтня 2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, що відмова у виплаті страхового відшкодування є законною в тому числі із тих, підстав, що експертами відділу врегулювання збитків та аварійними комісарами ПАТ «НАСК «Оранта» встановлено, що в даній дорожньо - транспортній пригоді в діях водія транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 порушень Правил дорожнього руху не вбачається, а водій автомобіля марки «CITROEN DISPATCH», д.н.з. НОМЕР_2 , порушив вимоги Правил дорожнього руху. Крім того, вказує, що на місці ДТП мало бути прийнято рішення, щодо оформлення адміністративних матеріалів за фактом порушення правил дорожнього руху водіями транспортних засобів, що спричинило ДТП. Натомість жодних матеріалів працівниками поліції оформлено не було.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити із мотивів, викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказав на його безпідставність та просив в задоволенні відмовити із мотивів, викладених у відзиві та у своїх поясненнях у судовому засіданні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , в судовому засіданні підтвердив, що водій автомобіля марки«VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 на місці настання дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 6 червня 2019 року в с.Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, визнав свою вину у порушенні Правил дорожнього руху, вони обидвоє добровільно погодились із обставинами настання цієї ДТП та складення повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду. У зв"язку із цим поліцейськими не фіксувалось вчинення адміністративного правопорушення та не оформлялись відповідні адміністративні матеріали.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно з якою позовних вимог не визнав. Щодо прийняття рішення покладається на думку суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «CITROEN DISPATCH», д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно з довіреністю від 16.10.2018 року позивач уповноважив ОСОБА_3 , ОСОБА_5 продавати вказаний транспортний засіб, представляти його інтереси пов`язані із продажем у всіх органах, установах та організаціях, укладати договори, отримувати поліс, отримувати грошові суми по відшкодуванні завданої шкоди та ін.

З матеріалів справи вбачається, що 06 червня 2019 року о 15.00 год в с. Білобожниця Чортківського району сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , та автомобіля марки «CITROEN DISPATCH», д.н.з. НОМЕР_2 , належного позивачу на праві власності, під керуванням ОСОБА_3 .

На місці події сторонами було оформлено документи про обставини дорожньо -транспортної пригоди без участі працівників поліції, де ОСОБА_4 зазначив про повне визнання своєї вини, внаслідок якої транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 зазнав технічних пошкоджень. В свою чергу водій ОСОБА_3 зазначив, що у вказаній ДТП не винен.

Таким чином, учасники даної дорожньо - транспортної пригоди скористалися правом на складення спільного повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду «Європротокол».

Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , була застрахована згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5718465 від 22.05.2019 року, чинного на момент ДТП. Страховиком у правовідносинах страхування вказаної фізичної особи є ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

06 червня 2019 року ОСОБА_3 звернувся в ПАТ « Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 06.06.2019 року, в якому зазначив, що учасниками даної пригоди було складане спільне повідомлення «Європротокол».

Із вказаного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 06.06.2019 року вбачається, що винним у ДТП себе визнав водій транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 .

Крім того, позивачем ОСОБА_3 було подано заяву про страхове відшкодування.

Із протоколу (АКТ) огляду транспортного засобу від 10.06.2019 року автомобіля «CITROEN DISPATCH», д.н.з. НОМЕР_2 , проведеного представником НАСК «Оранта» Костюком В.М., вбачається, що даний автомобіль зазнав ряд пошкоджень, які вказані в розділі «Перелік пошкоджень» (а.с.19).

13.06.2019 року на замовлення ПАТ « Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» було складено ремонтну калькуляцію, згідно з якою вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «CITROEN DISPATCH», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 40 070, 23 гривні ( а.с. 17, 18).

Із листа № 09 - 02 - 09/6161 від 25.06.2019 року, який був надісланий ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вбачається, що страховою компанією прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки з наявних у страховика документах та проведених дослідженнях встановлено, що в даній дорожньо - транспортній пригоді в діях водія транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 порушень правил дорожнього руху не вбачається, а дії водія автомобіля «CITROEN DISPATCH», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 не відповідають вимогам п. 14.6 Правил дорожнього руху (на перехресті обгін заборонено). Тобто, цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , настає за умови його вини, що встановлена в законному порядку.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частинами першою та другою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установленихстаттею 11 цього кодексу.

За загальним правилом відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них згідно з пунктом 9 частини першої вказаної статті належить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином до сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV(далі Закон № 1961-IV).

Згідно зі статті 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IVнастання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам внаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Звертаючись до суду з позовом позивач посилався на те, що йому було завдано майнової шкоди винними діями особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідачем.

Учасники ДТП скористались наданим їм правом спрощеного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди (так званий Європротокол).

У пунктах 61 та 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.7 ст. 36 вказаного Закону рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Статтею 37 Закону визначений вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, до яких зокрема відноситься: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Встановлення страховиком будь-яких додаткових підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, не передбачених зазначеним законом, є протиправним та такі дії слід розцінювати як порушення права страхувальника на виплату йому страхового відшкодування.

Слід зазначити, однією із виключних підстав для складання Європротоколу є саме наявність згоди водіїв учасників ДТП щодо обставин її скоєння, то самостійне встановлення страховиком наявності в діях того чи іншого водія порушень Правил дорожнього руху або відповідність дій цим Правилам водіїв учасників пригоди не передбачено вимогами п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Повноваженнями щодо встановлення вини в результаті ДТП наділений лише суд, у випадку складання відповідних матеріалів про адміністративне правопорушення (кримінального провадження), або самі водії учасники ДТП, якщо вони добровільно за обопільною згодою вирішили скористатися позасудовим варіантом вирішення питання щодо оформлення ДТП шляхом складання відповідного повідомлення, що і було зроблено.

Таким чином, враховуючи викладене та передбачені підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, відмова страховика у здійсненні страхового відшкодування у випадку іншому, поміж передбачених ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є безпідставною та такою, що не ґрунтується на Законі, оскільки під час вирішення питання про наявність підстав для здійснення страхового відшкодування страховик повинен віддавати пріоритет положенням вказаного Закону.

А тому, суд прийшов до висновку про те, що ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» повинна нести відповідальність, передбачену законом, та пред`явлені позивачем вимоги про стягнення із страхової компанії суми страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи, що cтрахове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону № 1961-IV. Максимальні розміри страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, у разі спрощеного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди (так званий Європротокол) затверджено розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України».

Згідно з розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року N 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» з 01 лютого 2016 року такий розмір визначений у розмірі 50 000,00 грн. потерпілому.

Таким чином відповідач повинен нести відповідальність у межах вказаної суми, тобто в межах 50 000 грн, а тому суд прийшов до висновку про стягнення з публічного акціонерного товариства « Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в користь ОСОБА_1 суми страхового відшкодування в заявленому розмірі 40070, 23 грн.

Також, у відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.76-80, 263-265 ЦПК України, ст. 509, 525, 979, 999,1187, 1188 ЦК України, ст.1,6,7 Закону України «Про страхування», ст. 6,7, 9,22-31,35-37,41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", м.Київ, вул.Здолбунівська,7Д, ідентифікаційний код 00034186, в користь ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , страхове відшкодування у розмірі 40070.23 грн.

Стягнути із публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", м.Київ, вул.Здолбунівська,7Д, ідентифікаційний код 00034186, в користь ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 768.40 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Дата складання повного тексту рішення 18 листопада 2020 року.

Суддя