АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Чернівці

справа № 727/5779/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Герман Я.І.

позивач ОСОБА_1

відповідач Чернівецька обласна рада

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 5 жовтня 2020 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Смотрицький В.Г.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

8 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької обласної ради, в якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження в.о. голови Чернівецької обласної ради № 318 від 7 липня 2020 року про відсторонення позивача від здійснення повноважень директора комунального підприємства «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад».

29 липня 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого дів ОСОБА_3 , подав до суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з задоволенням відповідачем його вимог після пред`явлення позову та просив стягнути на його користь судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви в розмірі 840 гривень 80 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 816 гривень.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 5 жовтня 2020 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову та закрито провадження у даній справі.

Вимоги про відшкодування судових витрат задоволено частково.

Повернуто ОСОБА_1 420 гривень 40 копійок сплаченого ним судового збору.

Стягнуто з Чернівецької обласної ради на користь ОСОБА_1 420 гривень 40 сплаченого ним судового збору.

Стягнуто з Чернівецької обласної ради на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в сумі 6 000 гривень.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Частково задовольняючи вимогу позивача в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходив з того, що витрати за надання правничої допомоги є неспівмірними із складністю даної справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг.

Заявлений адвокатом розмір правничої допомоги не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Крім того, є безпідставним посилання представника позивача на те, що на підготовку позовної заяви ним витрачено чотири години.

Судом встановлено, що позивачем подавався до суду позов аналогічного змісту. Представляючи інтереси позивача по іншій справі, адвокат ознайомлювався з правовими позиціями, які є ідентичними до даної справи і на які посилається в тексті позовної заяви.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 8 816 гривень.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення в оскаржуваній частині з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що на підтвердження витрат, понесених на оплату правничої допомоги в розмірі 8 816 гривень, позивачем були надані всі необхідні докази.

Відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Обсяг аналогічної позовної заяви у іншій справі є меншим аніж обсяг позовної заяви у даній справі.

Окрім того, в тексті вищевказаних позовних заяв немає жодних посилань на будь-які правові позиції судів касаційної інстанції.

Узагальнені доводи та заперечень учасників справи

Чернівецька обласна рада подала відзив на апеляційну скаргу.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Посилається на те, що судове рішення є законним та обґрунтованим, а аргументи апеляційної скарги безпідставними.

Сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути з відповідача, є завищеною та необґрунтованою.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

8 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької обласної ради, в якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження в.о. голови Чернівецької обласної ради № 318 від 7 липня 2020 року про відсторонення позивача від здійснення повноважень директора комунального підприємства «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад».

29 липня 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого дів ОСОБА_3 , подав до суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з із задоволенням відповідачем його вимог після пред`явлення позову, в якій також просив стягнути на його користь судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви в розмірі 840 гривень 80 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 816 гривень.

На підтвердження судових витрат, понесених на оплату послуг з надання правничої допомоги, представником позивача було надано:

- витяг з договору № 18/20 про надання юридичної (правничої) допомоги від 31 січня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери»(а.с.15);

- звіт (акт) про надані послуги у зв`язку із розглядом даної справи від 28 липня 2020 року, з якого вбачається, що адвокатами Адвокатського об`єднання «Поляк і партнери» надавалися позивачу наступні послуги: консультація клієнта в офісі, визначення та узгодження з клієнтом правової позиції (40 хвилин); підготовка позовної заяви (4 години) (а.с.42);

- квитанція до прибуткового касового ордера №16/20/7 від 28 липня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив Адвокатському об`єднанню «Поляк і партнери» за надані адвокатські послуги грошові кошти в сумі 8 816 гривень (а.с.37а);

23 вересня 2020 року Чернівецька обласна рада подала до суду першої інстанції клопотання, в якому просила відмовити позивачу в частині компенсації судових витрат (а.с.49-52).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Судове рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу вказаним нормам закону не відповідає.

Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до частини 3 статті 142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок здовження їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до положень вказаної вище статті, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В силу частин 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

При цьому неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц.

Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення понесених позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки звукозаписом вказаного судового засідання від 5 жовтня 2020 року підтверджується та обставина, що у вказаному судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заявляв про свою незгоду із розміром зазначених позивачем таких витрат у зв`язку з чим в усному порядку просив про їх зменшення.

Згідно із частинами 1 та другою статті 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Оскільки положеннями статей 141, 137 ЦПК України не визначено обов`язкову письмову форму відповідної заяви, а відповідно до положень статті 182 ЦПК України учасники справи можуть викладати свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах, як у письмовій так і в усній формі, представник відповідача у відповідності до вказаних норм закону правомірно скористався своїм правом на заявлення клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в усній формі.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в постанові від 8 квітня 2020 року у справі № 335/9799/18.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у даній справі, заявником надано: витяг з договору № 18/20 про надання юридичної (правничої) допомоги від 31 січня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери»(а.с.15); звіт (акт) про надані послуги у зв`язку із розглядом даної справи від 28 липня 2020 року за умовами якого сторонами визначено годину роботи адвоката в розмірі 1889 гривень 20 копійок та згідно якого загальна кількість годин витрачених Адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» на надання ОСОБА_1 адвокатських послуг становить 4 години 40 хвилин; квитанція до прибуткового касового ордера №16/20/7 від 28 липня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив Адвокатському об`єднанню «Поляк і партнери» за надані ним послуги грошові кошти в сумі 8 816 гривень.

Згідно звукозапису судового засідання від 5 жовтня 2020 року вбачається, що представник відповідача ОСОБА_4 не погоджувався із розрахунком витраченого адвокатами Адвокатського об`єднанням «Поляк і партнери» часу на підготовку позовної заяви в кількості 4-х годин, вважаючи що обсяг такої позовної заяви очевидно не є пропорційним часу витраченому на її складання.

При цьому як на підставу для зменшення розміру витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу представник відповідача посилався на додані ним до його заперечень копії позовної заяви та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у іншій цивільній справі, вказуючи на те, що інша позовна заява є аналогічною позовній заяві у даній справі, проте адвокатами Адвокатського об`єднання «Поляк і партнери» на її підготовку згідно розрахунку було витрачено лише 2 години замість 4-х годин, вказаних у звіті (акті) про надані послуги від 28 липня 2020 року.

Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви у даній справі, вказана заява містить значно більший виклад обставин, яким позивач обґрунтовує свої вимоги та способи захисту прав та інтересів, передбачені законом у даному випадку, аніж позовна заява, на яку посилається представник відповідача у своїх запереченнях, що на думку апеляційного суду, вочевидь вимагало від адвоката більше витрат часу, а саме у тому обсязі, який вказаний в звіті (акті) від 28 липня 2020 року обсязі (4 години).

Представник відповідача ОСОБА_4 не надав суду належні та допустимі докази щодо неспівмірності витрат понесених позивачем на оплату правничої допомоги.

З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених ним витрат на оплату професійної правничої допомоги під час розгляду справи в суді першої інстанції в розмірі 8 816 гривень та їх співмірність з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його у вказаній частині слід скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з Чернівецької обласної ради на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 816 гривень.

Щодо судових витрат

Як вбачається з довідки Управління державної казначейської служби України у місті Чернівцях Чернівецької області № 02-08/1329 від 21 жовтня 2020 року заявник згідно платіжного документу від 20 жовтня 2020 року за подання до суду апеляційної скарги сплатив судовий збір в сумі 420 гривень 40 копійок.

У пункті 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами) було роз`яснено, що в разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

Оскільки ОСОБА_1 оскаржив рішення суду першої інстанції в частині відшкодування судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, то за подання апеляційної скарги він не мав сплачувати судовий збір.

Оскільки відповідач при поданні апеляційної скарги не повинен був сплачувати судовий збір, підстав для розподілу судових витрат понесених останнім за подання апеляційної скарги колегією суддів не вбачається.

Заявник має право на звернення до суду із заявою про повернення помилково сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 5 жовтня 2020 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати.

Стягнути з Чернівецької обласної ради на користь ОСОБА_1 8 816 ( вісім тисяч вісімсот шістнадцять) гривень витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 20 листопада 2020 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна