Справа № 199/9546/19
(2/199/453/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Богун О.О.

при секретареві Рудові І.О.,

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 13.09.2017 приблизно о 21 годині 12 хвилин ОСОБА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, який раптово виник внаслідок словесного конфлікту, перебуваючи на вул. Райдужній, біля будинку №41 в м. Дніпрі, діючи умисно, підняв з землі камінь та кинув його в позивача, влучивши останньому в праву руку. Після чого, позивач відійшов до огорожі будинку АДРЕСА_1 та викликав поліцію. До приїзду поліції, приблизно о 21-20 годин до позивача знову підійшов ОСОБА_2 разов з ОСОБА_3 та реалізуючи свій раніше виниклий злочинний намір спрямований на спричинення тілесних ушкоджень почали наносити позивачу удари руками та ногами. ОСОБА_3 наніс позивачу удар коліном в область лівого ока та удар кулаком правої руки в область скроні злівої сторони, а також не менше трьох ударів коліном в область передпліччя лівої руки. Відповідач ОСОБА_2 наніс позивачу удар кулаком правої руки в область правового вуха, удар правою ногою по стегну правої ноги та не менше трьох ударів правим коліном в область передпліччя правої руки. Після чого, не припиняючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2 підняв з землі металеву трубу, та маючи намір довести свій злочинний умисел до кінця, завдав позивачу два удара в область лівої лопатки.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 умисно були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: одного внутрішньо-шкіряного крововиливу в завушній області праворуч; синця та садна на задній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу; синця на внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині; синця та садна в проекції тіла лівої лопатки, за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_3 ОСОБА_1 умисно було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носу та в виличну область, садна на нижній повіці лівого, ока (на тлі синця) та субконюнктивального крововиливу у зовнішнього кута лівого ока; трьох внутрішньо-шкіряних крововиливів: в лобній області ліворуч, у носо-губному трикутнику ліворуч та в лівій скронево-тім`яній області, які за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

За даним фактом було розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00025454 від 06 жовтня 2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Такими діями відповідачів, позивачу була спричинена матеріальна та моральна шкода. Так, після отримання тілесних ушкоджень у позивача погіршився зір та останній вимушений був проходити обстеження та лікування у другому офтальмологічному відділенні КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №8». Таким чином на лікування, позивачем було витрачено 535 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Діями відповідачів позивачу також заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він додатково вимушений витрачати час на вирішення проблем пов`язаних з заподіянням шкоди, витрачати свій час на походи до відділу поліції, суду. Моральну шкоду позивач оцінює у 35000,00 грн., яку просить стягнути на свою користь з відповідачів.

Добровільно відшкодовувати шкоду відповідачі відмовляються і до теперішнього часу не відшкодували нічого, у зв`язку з чим позивач змушений подати позов до суду.

Ухвалою від 25 листопада 2019 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав.

Відповідач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, надавши відзив на позовну заяву, в якому, крім іншого, зазначили, що вважають позов не обґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, згідно вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року (справа за №199/697/18 1кп/199/37/19) ОСОБА_2 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн.; ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн.

Так відповідно до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року, ОСОБА_2 , 13.09.2017 приблизно о 21 годині 10 хвилин перебував біля місця свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де вигулював своїх двох собак. 13.09.2017 приблизно о 21 годині 12 хвилин ОСОБА_2 побачив, як повз двір буд. АДРЕСА_1 проходить раніше йому незнайомий ОСОБА_1 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з приводу неналежного вигулу вказаних собак, серед яких була собака породи вівчарка, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_2 раптово виник злочинний умисел спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, 13.09.2017 приблизно о 21 годині 15 хвилин, продовжуючи перебувати за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше йому незнайомим ОСОБА_1 , підняв з землі камінь та умисно кинув його в бік потерпілого, влучивши ним в область правої руки останнього.

Далі, потерпілий ОСОБА_1 відійшов від ОСОБА_2 до будинку АДРЕСА_1 , і викликав поліцію. В той час, ОСОБА_2 , завів собак за місцем свого мешкання, де зустрів свого сина ОСОБА_3 , якому розповів про сварку, яка виникла між ним та потерпілим ОСОБА_1 , після чого, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 вирішили умисно спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_1

13.09.2017 близько 21 годині 20 хвилин ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 перебуваючи біля буд. 46 по вул. Райдужній в місті Дніпрі, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний намір спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_1 підійшли до останнього.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_1 зігнувся в поясі верхньою частиною тулуба, горизонтально від землі та прикрив руками обличчя з метою уникнення отримання тілесних ушкоджень. ОСОБА_3 , який перебував у безпосередній близькості стоячи ліворуч відносно до потерпілого ОСОБА_1 , особисто наніс останньому один удар своїм правим коліном в область лівого ока, один удар своєю правою рукою стиснутою в кулак в область скроні з лівої сторони та не менше 3 ударів своїм правим коліном в область передпліччя лівої руки.

В свою чергу, ОСОБА_2 , перебуваючи у безпосередній близькості праворуч відносно до потерпілого ОСОБА_1 , особисто наніс останньому один удар своєю правою рукою стиснутою в кулак в область правого вуха, один удар своєю правою ногою по стегну правої ноги та не менше 3 ударів своїм правим коліном в область передпліччя правої руки.

Не припиняючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2 підняв з землі металеву трубку та доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи її у своїй правій руці замахнувся зверху вниз та завдав нею 2 удари в область лівої лопатки потерпілого ОСОБА_1 .

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_2 - потерпілому ОСОБА_1 умисно були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: одного внутрішньо-шкіряного крововиливу в завушній області праворуч; синця та садна на задній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу; синця на внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині; синця та садна в проекції тіла лівої лопатки, за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

ОСОБА_3 , суду показав, що 13.09.2017 близько 21:40 години він, повертаючись з роботи до дому, побачив свого батька ОСОБА_2 всього в крові та синцях, який розповів йому про конфлікт та бійку з ОСОБА_5 , після чого він пішов до ОСОБА_1 , який стояв біля будинку АДРЕСА_1 , який спитав у нього: "Ти що, також хочеш?" та наніс йому один удар своїм кулаком в область його грудної клітини, а він у свою чергу наніс ОСОБА_1 два удари кулаком в область його обличчя, на що, той затулився і він наніс потерпілому ще один удар кулаком в плече, а потім підійшовши вдарив ОСОБА_1 у обличчя, на що, той відійшов до паркану, і він знову вдарив його, згодом ОСОБА_1 опинився в ямі.

В той час на подвір`я вийшла сусідка та почала кричати, після чого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пішли до свого будинку.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_3 ОСОБА_1 умисно було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носу та в виличну область, садна на нижній повіці лівого, ока (на тлі синця) та субконюнктивального крововиливу у зовнішнього кута лівого ока; трьох внутрішньо-шкіряних крововиливів: в лобній області ліворуч, у носо-губному трикутнику ліворуч та в лівій скронево-тім`яній області, які за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту вироку вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 цивільний позов ОСОБА_1 було розглянуто та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 535 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди у розмірі 35000,00 грн., завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в частині вирішення цивільного позову скасовано та направлено кримінальне провадження в цій частині на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суд в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст.15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

При вирішенні вказаного спору, у судовому засіданні підлягала обов`язковому встановленню наявність самої шкоди; протиправна, винна поведінка у формі дій або бездіяльності відповідачів; причинний зв`язок між діями або бездіяльністю відповідачів та наслідками, у вигляді шкоди, що були заподіяні позивачеві.

Однак, як вбачається з матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України не доведений факт завдання йому шкоди кримінальним правопорушенням, на суму 535 грн. 00 коп., не надано належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги в відшкодування матеріальної шкоди на вказану суму, таким чином в цій частині позову слід відмовити.

Також позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює у 35000 грн. 00 коп.

При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди.

У пункті 3постанови №4Пленуми ВерховногоСуду Українивід 31березня 1995року "Просудову практикупо справахпро відшкодуванняморальної (немайнової)шкоди" указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Підсумовуючи наведене, враховуючи ступень та моральних страждань, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача на відшкодування моральної шкоди у розмірі 800 грн. 00 коп.

ЄСПЛ вказав, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формування рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (рішення ЄСПЛ «Проніна проти України» параграф 23, 18.07.2006).

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір». Таким чином з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., тобто по 420 грн. 40 коп з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23,1166,1167,1177 ЦК України, ст. ст.76,82,258-259,263-265,273,352 ЦПК України,Постановою Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІПН невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (ІПН невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ) суму моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення буде складено протягом п`яти днів.

Суддя О.О.Богун

19.10.2020