Справа № 675/1730/19
Провадження № 2-з/675/9/2020
У Х В А Л А

10 квітня 2020 року Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., з секретарем судового засідання Беліцею М. О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостленд» про визнання недійсними правочинів, скасування їх державної реєстрації,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» (далі - ТОВ «Фармгейт Україна») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостленд» (далі - ТОВ «Хостленд») про визнання недійсними правочинів, скасування їх державної реєстрації, у якій просить: визнати недійсним договір від 23 липня 2018 року про розірвання договору оренди землі від 17 червня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Фармгейт Україна» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0056, площею 2,06 га, розташованої на території Борисівської сільської ради, та скасувати державну реєстрацію вказаного договору. Крім того, позивач просить визнати недійсним договір від 30 серпня 2018 року про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Хостленд» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0056, площею 2,06 га, розташованої на території Борисівської сільської ради, та скасувати державну реєстрацію вказаного договору. Також ТОВ «Фармгейт Україна» просить визнати недійсною угоду від 14 березня 2019 року про розірвання договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 30 серпня 2018 року, укладену між ОСОБА_2 та ТОВ «Хостленд» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0056, площею 2,06 га, розташованої на території Борисівської сільської ради, та скасувати державну реєстрацію вказаної угоди. Позивач просить визнати недійсним договір від 15 березня 2019 року про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Хостленд» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0056, площею 2,06 га, розташованої на території Борисівської сільської ради, та скасувати державну реєстрацію вказаного договору.

Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі.

На даний час справа знаходиться на стадії підготовчого провадження.

09 квітня 2020 року на адресу суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, яка обґрунтована, крім іншого, тим, що під час розгляду даної справи ТОВ «Хостленд» та ОСОБА_2 26 листопада 2019 року розірвали оспорюваний договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0056 та ОСОБА_2 27 листопада 2019 року уклала з ФГ «Сім`я 2019» щодо вказаної земельної ділянки договір емфітевзису, який, в свою чергу, був розірваний 16 січня 2020 року.

В подальшому, 21 січня 2020 року між ТОВ «Хостленд» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0056, який ТОВ «Фармгейт Україна» у поданій заяві про збільшення позовних вимог також просить визнати недійсним та скасувати його державну реєстрацію.

Крім того, 09 квітня 2020 року ТОВ «Фармгейт Україна» подало до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0056, площею 2,06 га, що знаходиться на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Подана заява обґрунтована тим, що після початку розгляду даної справи відповідачами здійснено дії, направлені на зміну предмета позову, що ускладнює захист прав та інтересів позивача. Так, відповідачі ТОВ «Хостленд» та ОСОБА_2 уклали стосовно земельної ділянки, право користування якою оспорюється, правочин під час розгляду справи, що зумовило подачу позивачем заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно п. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В зв`язку із розглядом справи за відсутності її учасників та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Відповідно до положень статей 150, 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно з вимогами ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, крім іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, інші відомості, потрібні для забезпечення позову У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При цьому слід мати на увазі, що при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та не встановлюється наперед результат розгляду справи по суті позову.

Пунктами 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснено судам, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь - якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Як вбачається зі змісту позову, між сторонами справи виник спір щодо чинності укладених між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 угод про розірвання договору оренди земельної ділянки та укладення наступного договору, за яким останньою передано право користування земельною ділянкою ТОВ «Хостленд», оскільки вказані правочини укладені та зареєстровані поза волею позивача, тому що на час їх укладання виконавчий директор ТОВ «Фармгейт Україна» ОСОБА_1 не мав повноваження на розірвання оспорюваних договорів. Тому позивач просить визнати недійсними такі правочини та скасувати відповідні рішення державного реєстратора.

Як зазначено вище, одночасно із заявою про забезпечення позову позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, якою ТОВ «Фармгейт Україна» також просить визнати недійсним укладену 21 січня 2020 року (тобто укладену під час розгляду даної справи) між ТОВ «Хостленд» та ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0056 та скасувати його державну реєстрацію.

Зазначені обставини підтверджуються доданими до заяви про забезпечення позову відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що містяться в інформаційній довідці № 204204981 від 16 березня 2020 року, з якого вбачається, що 26 листопада 2019 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Хостленд» була укладена угода про розірвання оспорюваного в даній справі договору про право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:011:0056 для сільськогосподарських потреб (договору емфітевзису) від 15 березня 2019 року.

27 листопада 2019 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Сім`я 2019» був укладений договір про право користування вказаною земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), який 16 січня 2020 року розірвано відповідною угодою.

21 січня 2020 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Хостленд» був укладений договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0056, який був зареєстрований 25 січня 2020 року.

Тобто, будучи обізнаними про наявність спору між сторонами з приводу права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:011:0056, відповідачі ТОВ «Хостленд» та ОСОБА_2 розірвали оспорюваний договір про право користування вказаною земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 15 березня 2019 року та, в подальшому, після укладення та розірвання нового договору ОСОБА_2 з третьою особою, уклали 21 січня 2020 року між собою новий договір оренди землі, що в свою чергу призвело до необхідності позивачу звертатися до суду із заявою про збільшення позовних вимог.

Такі дії відповідачів ОСОБА_2 та ТОВ «Хостленд», вчинені під час розгляду справи, підтверджують те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, у даній справі вжиття заходів забезпечення позову ТОВ «Фармгейт Україна» є виправданим цивільно-процесуальним заходом.

Наведене відповідає висновку, висловленому Верховним Судом у постанові від 13 грудня 2018 року за результатами розгляду справи № 587/225/18, який на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Однак, позивачем не обґрунтовано у своїй заяві співмірності заходів забезпечення позову, які він просить застосувати, із заявленими позовними вимогами.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен, зокрема, з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась із заявою, позовним вимогам. При цьому, вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець, оскільки обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися майном може призвести до незворотних наслідків.

При обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Крім того, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Слід зазначити, що заява ТОВ «Фармгейт Україна» не містить належного обґрунтування необхідності застосування саме таких видів забезпечення позову як заборона вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаної земельної ділянки, яка належать ОСОБА_2 .

Тому, враховуючи, що предметом даного спору є саме право користування земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_2 , тривалість розгляду та складність даної справи, з метою недопущення можливих порушень прав інших осіб, зокрема, спадкоємців власника зазначеної земельної ділянки у випадку необхідності оформлення спадкових прав, суд вважає, що заяву ТОВ «Фармгейт Україна» про забезпечення позову слід задовольнити частково та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати дії щодо реєстрації будь-яких правочинів між відповідачами, зокрема, щодо реєстрації права оренди та/або права користування відповідною земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), а також реєстрації припинення такого права.

Такий вид забезпечення позову не порушує права ТОВ «Хостленд», як правокористувача відповідної земельної ділянки, та є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Застосовуючи даний цивільно-правовий захід, суд виходить зі змісту заяви ТОВ «Фармгейт Україна» та принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченого ст. 13 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154, 157, 247 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати дії щодо реєстрації будь-яких правочинів між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хостленд» () та ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 ) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0056, площею 2,06 га, яка знаходиться на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, зокрема, щодо реєстрації права оренди та/або права користування вказаною земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), а також реєстрації припинення таких прав.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали негайно направити для виконання до «Центру надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Ізяславської міської ради та сторонам для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту ухвали 13квітня 2020 року.

Суддя: О. С. Янішевська