Провадження №2/369/4516/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Волчко А.Я.

при секретарі Миголь А.А.

за участю представника позивача: Лесик Б.Б

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Ельбрус-69», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Ельбрус-69», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики.

19.10.2020 позивач ОСОБА_2 через канцелярію суду звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти Приватного підприємства «Ельбрус-69» в розмірі ціни позову 1 969 99 грн., які обліковуються на рахунках Приватного підприємства «Ельбрус-69»: № НОМЕР_1 в АБ Укргазбанк», МФО 320478; № НОМЕР_2 в ПАТ КБ «Правекс Банк», МФО 380838; № НОМЕР_3 в АТ КБ «Приват Банк», МФО 321842.

Свою заяву обґрунтовує тим, що позовні вимоги ґрунтуються на тому, що у вересні 2020 ОСОБА_2 звернувся з позовом до приватного підприємства «ЕЛЬБРУС-69» про стягнення коштів за договорами позики. Ціна позову - 1 969 999 грн.

На підставі договорів позики (поворотної фінансової допомоги) ОСОБА_2 надав у позику Приватному підприємству «Ельбрус-69» грошові кошти на загальну суму 1 969 999 грн. 00 коп., а саме: договору позики (поворотної фінансової допомоги) № 12.04.2017 від 12.04.2017 р. позивач надав відповідачу позику в сумі 1 100 000 грн. (що підтверджується квитанцією № 22463910 від 12.04.2017 р. Оболонського відділення № 52 Публічного акціонерного товариства «Акціонерний бані «Укргазбанк»), які відповідач зобов`язався повернути позивачу 12.12.2017 р. (відповідно до п. 34 вказаного договору позики, в редакції додаткової угоди 1 від 12.05.2017 р.);

договору позики (поворотної фінансової допомоги) №4 від 28.08.2017 р. позивач надав відповідачу позику в сумі 100 000 грн. (що підтверджується квитанцією № 25675705 від 28.08.2017 Оболонського відділення №52 Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк: які відповідач зобов`язався повернути позивачу 02.09.2017 р. (5 днів з моменту підписання договору позики; відповідно до п. 3.1. вказаного договору позики);

договору позики (поворотної фінансової допомоги) №5 від 05.09.2017 р. позивач надав відповідачу позику в сумі 400 000 грн. (що підтверджується квитанцією №25869251 від 05.09.2017 Оболонського відділення №52 Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», які відповідач зобов`язався повернути позивачу до 25.12.2017 р. (відповідно до п. 3.1. вказаного договору позики);

договору позики (поворотної фінансової допомоги) № 17.10.2017 від 17.10.2017 р. позивач надав відповідачу позику в сумі 70 000 грн. (що підтверджується квитанцією № 26933276 від 17.10.2017 року Оболонського відділення № 52 Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк»), які відповідач зобов`язався повернути позивачу 24.10.2017 р. (7 днів з моменту підписання договору позики; відповідно до п. 3.1. вказаного договору позики);

договору позики (поворотної фінансової допомоги) № 6 від 18.11.2019 р. позивач надав відповідачу позику в сумі 299 999 грн. (що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0..1 від 18.11.2019 р. Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»), які відповідач зобов`язався повернути позивачу 18.12.2019 р. (30 днів з моменту підписання договору позики; відповідно до п. 3.1. вказаного договору позики).

Станом на день подання цієї заяви відповідач в обумовлений строк грошові кошти позивачу не повернув і безпідставно ухиляється від виконання зобов`язань, взятих на себе за вищевказаними договорами позики.

Таким чином, такі дії відповідача свідчать про те, що він може ухилятися від виконання судового рішення і наразі може вільно розпоряджатися грошовими коштами наявними на його рахунках або відчужити належне йому на праві власності рухоме і нерухоме майно, що в свою чергу ускладнить або й унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

У такому разі позивачеві прийдеться докладати додаткові зусилля та додаткові витрати для поновлення своїх прав.

Передача коштів відповідачеві за договорами позики здійснювалась на рахунки ПП «Ельбрус- 69», а саме: за договором позики (поворотної фінансової допомоги) № 12.04.2017 від 12.04.2017 р. Позивач надав відповідачу позику в сумі 1 100 000 грн. (що підтверджується квитанцією № 22463910 від 12.04.2017 р. Оболонського відділення № 52 Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк») і договором позики (поворотної фінансової допомоги) № 17.10.2017.

Позивач надав відповідачу позику в сумі 70 000 грн. (що підтверджується квитанцією № 26933276 від 17.10.2017 р. Оболонського відділення № 52 Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк») шляхом оплати коштів на рахунок № НОМЕР_1 в АБ Укргазбанк», МФО 320478 за договором позики (поворотної фінансової допомоги) № 4 від 28.08.2017 р. позивач надав відповідачу позику в сумі 100 000 грн. (що підтверджується квитанцією № 25675705 від 28.08.2017 р. Оболонського відділення № 52 Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк») і договором позики (поворотної фінансової допомоги) № 17/10/2017 від 17.10.2017 р.

Позивач надав відповідачу позику в сумі 70 000 грн. (що підтверджується квитанцією № 26933276 від 17.10.2017 р. Оболонського відділення № 52 Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк») шляхом оплати коштів на рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ КБ «Правекс Банк», МФО 380838.

За договором позики (поворотної фінансової допомоги) № 6 від 18.11.2019 р. позивач надав відповідачу позику в сумі 299 999 грн. (що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0..1 від 18.11.2019 р. Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк») шляхом оплати коштів на рахунок № НОМЕР_3 в АТ КБ «Приват Банк», МФО 321842.

Таким чином, на вказаних рахунках можуть обліковуватися кошти належні ПП «Ельбрус-69» в розмірі ціни позову.

У зв`язку з цим вважають, що заявлені вимоги про забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у випадку його постановления на користь позивача, останньому для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали заяви, вислухавши думку представника позивача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч.3ст. 150 КПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець, оскільки обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися майном може призвести до незворотніх наслідків.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Посилання позивача на те, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача є єдиним ефективним способом захистити права позивача на даній стадій розгляду справи, не є достатнім обґрунтуванням припущення існування загрози невиконання можливого рішення суду.

При цьому, накладення арешту на грошові кошти відповідача можуть бути обмеженням можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що в свою чергу може призвести до втручання в господарську діяльність, оскільки саме за рахунок отриманих доходів і здійснюється господарська діяльність підприємств, що є неприпустимим.

Крім того, в даному випадку у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову будуть порушені права інших осіб.

Також позивачем не наведено вмотивованого обґрунтування, що сам цей вид заходу забезпечення позову необхідно вжити, та що невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.

Таким чином, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд приходить до висновку відмовити у її задоволенні, оскільки заявляючи вимогу про накладення арешту на грошові кошти в сумі розміру заявлених позовних вимог, позивач не зазначає дані про номери рахунків відповідача, підтвердження належності рахунків відповідачу та призначення відповідних рахунків,наявність на них відповідних коштів, адже арешт рахунків за відсутності їх ідентифікаційних даних може призвести до накладення арешту на рахунки, з яких здійснюється перерахування заробітної плати працівників, відраховуються податки та обов`язкові збори до державного бюджету. За відсутності даних про розмір сум, що знаходяться на рахунках, суд позбавлений можливості дотримання принципу співмірності між заявленим заходом забезпечення позову та позовними вимогами. Крім того, при визначенні співмірності заявлених вимог враховано, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. і обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на його рахунках, може призвести до незворотних наслідків. Також, позивачем не обґрунтовано та не надано доказів того, чим саме невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Ельбрус-69», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя: А. Я. Волчко