Справа № 263/8548/20
Провадження №4-с/263/35/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді: Кияна Д.В., за участю секретаря судового засідання Рябова С.М., боржника - ОСОБА_1 , стягувача - ОСОБА_2 , державного виконавця - Воробйова В.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі скаргу приватного підприємства «Чара» в особі керівника Мізрахіна Ігоря Володимировича на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

ВСТАНОВИВ:

14.07.2020 р. керівник приватного підприємства «Чара» звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та просив:

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Воробйова В.В. в частині неповідомлення про нереалізацію майна, яке належить боржнику;

- визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови та акту від 28.01.2020 р про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу в рамках виконавчого провадження №48104338, а саме: одноповерхового приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та одноповерхового приміщення магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , які належить боржнику ПП «ЧАРА»;

- зобов`язати державного виконавця скасувати постанови від 28.01.2020 р. про передачу вищевказаного майна стягувачу ОСОБА_3 ;

- зобов`язати державного виконавця згідно з пропорційності запропонувати нереалізоване майно двом стягувачам згідно ЗУ «Про виконавче провадження».

Боржник в особі керівника Мізрахіна І.В. в судовому засіданні підтримав скаргу, просив її задовольнити з підстав викладених в скарзі.

Стягувач ОСОБА_2 підтримав скаргу, просив її задовольнити.

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Вороб`ов В.В. заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити в її задоволенні у повному обсязі. Надав до суду додатково письмові пояснення.

Стягувач ОСОБА_3 електронною поштою надала до суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи у зв`язку з запровадження карантину на території країни.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд вказаної скарги за відсутності осіб, які повідомлялися належним чином, але в судове засідання не з`явились.

З`ясувавши фактичні обставини даної скарги, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває зведене виконавче провадження № 54020482 про стягнення з Приватного підприємства «Чара», .

До складу зведеного виконавчого провадження входять 6 виконавчих проваджень на загальну суму стягнення - 7 271 158, 64 грн., а саме:

виконавче провадження № 48104338 з примусового виконання виконавчого листа №519/792/12, виданого 09.07.2012 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ПП "Чара" на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики від 2 березня 1999 року в сумі 1452833 (один мільйон чотириста п`ятдесят дві тисячі вісімсот тридцять три) грн.

виконавче провадження № 59565972 з примусового виконання виконавчого листа №519/792/12, виданого 08.05.2019 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнути з Приватного підприємства "Чара" на користь держави судовий збір 1921 грн.;

виконавче провадження № 54011920 з примусового виконання виконавчого листа №263/8497/15-ц, виданого 19.05.2017 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ПП «Чара» в дохід держави судовий збір у розмірі 3654 грн.;

виконавче провадження №59234901 з примусового виконання виконавчого листа №263/8497/15-ц, виданого 28.03.2017 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ПП "Чара" на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 2 228 245 (два мільйони двісті двадцять вісім тисяч двісті сорок п`ять) гривень;

виконавче провадження №56016795 з примусового виконання виконавчого листа №263/16468/16-ц, виданого 01.06.2017 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ПП "ЧАРА" на користь ОСОБА_2 суми інфляційних витрат в розмірі 3 059 431,42 грн., 3% річних в сумі 518 184,22 грн., а всього 3 577 615,64 грн.

виконавче провадження №56016597 з примусового виконання виконавчого листа №263/164468/16-ц, виданого 01.06.2017 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ПП "ЧАРА" на користь ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 6890,00 грн.

Згідно протоколів № 442643 від 06.11.2019, № 449169 від 02.12.2019, № 455988 від 26.12.2019 проведення електронних торгів, одноповерхове приміщення магазину, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , що належить боржнику ПП «ЧАРА» - нереалізоване тричі.

Відповідно до протоколів № 442640 від 06.11.2019, № 449172 від 02.12.2019, № 455989 від 26.12.2019 проведення електронних торгів, одноповерхове приміщення магазину, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що належить боржнику, ПП «Чара» - нереалізоване тричі.

Листом № 54020482 від 15.01.2020 стягувачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повідомлено про те, що вказане майно боржника нереалізовано тричі та роз`яснено положення статті 61 Закону України «Про виконавче провадження»

Стягувачем ОСОБА_3 20.01.2020 було подано заяву про бажання залишити непродане майно за собою в рахунок погашення заборгованості.

Стягувач ОСОБА_2 відповідно до норм діючого законодавства не виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, а саме не надав державному виконавця про це письмову заяву

30.01.2020 державним виконавцем в рамках зведеного виконавчого провадження №48104338 винесено постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення заборгованості, а саме: одноповерхове приміщення магазину, загальною площею 52,9 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_3 (приміщення 1 И-1) на загальну суму 161 000,00 грн. та одноповерхове приміщення магазину, загальною площею 89,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 на загальну суму 266 000,00 гру

Про передачу вказаного майна у зведеному виконавчому провадженні № 48104338 - 30.01.2020 державним виконавцем складені відповідні акти.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено порядок здійснення примусового виконання рішень судів та інших органів.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень (одним з яких згідно з пунктом 1 частини першої статті 10 цього Закону є звернення стягнення на майно боржника), неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (частина перша статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами шостою та сьомою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувану і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі, якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майн, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувану без виконання.

Згідно з частиною 8 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний потягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок державного виконавця різниця між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишося коштів повертається боржникові.

Частиною 9 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається стягувану за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Відповідно до частини 10 стаття 61 Закону України «Про виконавче провадження», у разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної статтею 46 цього Закону (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заставу" та/або Закону України "Про іпотеку"), а в межах однієї черги, визначеної статтею 46 цього Закону, - у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене можна зробити висновок, що державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Воробйовим В.В. вчинені всі виконавчі дії в рамках чинного законодавства України, які спрямовані на повне та фактичне виконання рішення суду, тому суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу приватного підприємства «Чара» в особі керівника Мізрахіна Ігоря Володимировича на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Повний текс ухвали виготовлений 13 листопада 2020 року.

Суддя Д.В. Киян