Дата документу 29.09.2020 Справа № 554/6549/20
Справа №554/1984/20
Р І Ш Е Н Н Я

І МЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді - Бугрія В.М., за участю секретаря судового засідання Сорока Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 у своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до Управління майном комунальної власності міста про визнання права проживання та користування на законних підставах жилим приміщенням у гуртожитку ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Управління майном комунальної власності міста про визнання права проживання та користування на законних підставах жилим приміщенням у гуртожитку, в якому просила визнати за нею, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , право проживання та користування на законних підставах жилим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 , яка складається з коридору (1) площею 3,8 кв.м., кімнати (2) площею 20,2 кв.м., санвузлу (3) площею 3,8 кв.м., балкону к=0,8 площею 2,2 кв.м.;загальна площа приміщень складає 30,0 кв.м., житлова (основна) площа 20,2 кв.м. з 05 березня 2014 року. Та визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , право проживання та користування на законних підставах жилим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 , яка складається з коридору (1) площею 3,8 кв.м., кімнати (2) площею 20,2 кв.м., санвузлу (3) площею 3,8 кв.м., балкону к=0,8 площею 2,2 кв.м.;загальна площа приміщень складає 30,0 кв.м., житлова (основна) площа 20,2 кв.м. з 05 березня 2014 року.

В обґрунтування позовної заяви позивачі зазначали, що відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26.04.2019 року у справі № 554/248/19 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 09.06.2014 року за адресою: АДРЕСА_2 , а з 05 березня 2014 року в кімнаті №525 за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 30.05.2013 року за адресою: АДРЕСА_2 , а з 05 березня 2014 року в кімнаті АДРЕСА_1 .

Відсутність ордеру на жилу площу в гуртожитку, створює перешкоди ОСОБА_1 та члену її сім`ї ОСОБА_2 у реалізації їх права на приватизацію кімнати у гуртожитку, оскільки вони не можуть документально засвідчити (надати ордер), що проживають і користуються жилим приміщенням в гуртожитку на законних підставах.

Ухвалою суду від 21.07.2020 року відкрито провадження у справі.

04.08.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача Управління майном комунальної власності міста, згідно якого останні просили у вирішенні даної справи покладались на розсуд суду та просили розглянути справу без участі представника управління.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Перевіряючи обґрунтованість пред`явлених вимог позивача, суд виходить з наступного.

Судом встановлено та підтверджено документально, що ОСОБА_3 , згідно розпорядження Полтавського електромеханічного заводу «Електромотор» «На вселення в гуртожиток №1» від 04 червня 2004 року за № 38, для проживання у гуртожитку по АДРЕСА_2 надано кімнату за №306.

У відповідності до вимог п. 19 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року за № 208 (діяло на момент вселення), яким визначено, що переселення в разі необхідності громадян з одного жилого приміщення в інше в даному гуртожитку провадиться за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та профспілкового комітету і комітету комсомолу з видачею нового ордера, керуючись п.п. 2.2 та 3.4 Положення про порядок надання житлової площі у гуртожитку ВАТ «Електромотор» постановою № 6-1 від 05.06.2008 року сумісного засідання правління та профспілкового комітету ВАТ «Електромотор» мене, ОСОБА_1 переселено з кімнати № 306 у двомісну кімнату № 319 для тимчасового користування. Вказані обставини підтверджуються копією постанови № 6-1 від 05.06.2008 року сумісного засідання правління та профспілкового комітету ВАТ «Електромотор», що додається.

Враховуючи положення абзацу 1 пункту 17 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року за № 208 (діяло на момент вселення), яким визначено, що громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вправі вселити в займані приміщення своїх неповнолітніх дітей, після народження мого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 06.06.2013 року додається), останній став проживати разом зі мною у кімнаті АДРЕСА_3 .

Пунктом 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджених Наказом МВС України 22.11.2012 № 1077 (діяв на момент народження мого сина та реєстрації його місця проживання) визначено, що відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто.

При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним.

Відомості про реєстрацію дитини, яка не досягла 14 років, вносяться до картки реєстрації того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, та до адресної картки.

До адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України надсилаються відомості про реєстрацію місця проживання того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, у графу 14 цих відомостей вноситься інформація про дитину (прізвище, ім`я, по батькові, стать, дата і місце народження).

Таким чином, реєстрація місця проживання мого сина ОСОБА_2 була здійснена за моїм місцем реєстрації у гуртожитку по АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою ДП «Електромотор-побут» від 17.12.2018 року за вих. № 120.

Постановою сумісного засідання правління та профспілкового комітету ПАТ «Електромотор» «Про виділення житла в гуртожитку» № 8 від 05.03.2014 року було здійснено виділення ОСОБА_1 кімнату № 525 з правом відокремленого користування цією кімнатою, переселивши з кімнати № 319.

Таким чином, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , проживаємо у кімнаті АДРЕСА_1 з 05 березня 2014.

Відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26.04.2019 року у справі № 554/248/19 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 09.06.2014 року за адресою: АДРЕСА_2 , а з 05 березня 2014 року в кімнаті №525 за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 30.05.2013 року за адресою: АДРЕСА_2 , а з 05 березня 2014 року в кімнаті №525 за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі вищевказаного рішення суду, управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради проведено реєстрацію нашого місця проживання внесено до наших паспортів точні відомості про місце проживання, тобто вказано номер конкретної кімнати гуртожитку, у якій ми проживаємо, що підтверджується нашими паспортами з відповідними відмітками, а також довідками управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради за № 16.1-09/14713, № 16.1-09/14714 від 29.08.2019 року, довідкою КП «ЖЕО № 2» № 1359 від 26.06.2020 року, копії яких додаються.

Рішенням двадцять першої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 19.02.2019 року «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста Полтава гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 » рада вирішила прийняти у комунальну власність територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради гуртожиток за адресою: вул. Київське шосе, 58 у місті Полтава, залишивши цілісний майновий комплекс у статусі «гуртожиток».

Управителем, виконавцем та/або замовником послуг з житлово-експлуатаційного обслуговування і утримання гуртожитку по АДРЕСА_2 визначено Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2».

Згідно акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність за адресою: АДРЕСА_2 від 11.04.2019 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 98 від 22.05.2019 року, ДП «Електромотор-побут» ПрАТ «Електромотор» передав, а КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради прийняв документацію відповідно до переліку.

Рішенням позачергової двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 12.07.2019 року «Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень у гуртожитках за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 » залишено житлові комплекси гуртожитків за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 у статусі «гуртожиток» та дозволено приватизацію їх жилих та допоміжних приміщень.

Статтею 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод та іншимиміжнародно-правовими документами про права людинизакріплено право на житло.

Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусовопозбавленийжитла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04 вересня 2008 року внесено зміни до «Про приватизацію державного житлового фонду» Закону України від 19 червня 1992 року та дозволено приватизувати житло в гуртожитках, що перебуває у власності територіальних громад.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

Тобто, Законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов, зокрема, відсутність в особи власного житла; правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком; реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах; фактичне проживання протягом п`яти років за місцем реєстрації в гуртожитку.

Згідно зі ст. 4 вказаного Закону громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради.

Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Приватизація жилих і нежилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад, які раніше були самовільно переплановані, може відбуватися після визнання перепланування таким, що відповідає законодавству України щодо технічних умов і будівельних норм до житла.

Мешканці гуртожитку, які на правових підставах, визначених цим Законом, проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону (державної форми власності, а також у гуртожитках, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), набувають право на приватизацію жилих приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громадизгідно з цим Законом та Загально державною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Зазначене право поширюється на дітей законних мешканців гуртожитків, які народилися під час проживання їхніх батьків у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону.

Відповідно до п.п. 6, 14 ст. 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках: здійснюють володіння, використання, управління, експлуатацію переданих територіальним громадам згідно з цим Законом гуртожитків (безпосередньо чи через визначеного виконавчим органом ради управителя); укладають та розривають договори найму житла у гуртожитках, що є власністю відповідних територіальних громад.

Таким чином, на даний час власником гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 є територіальна громада міста Полтави в особі Полтавської міської ради, а управителем - КП «ЖЕО № 2».

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

У відповідності достатті 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до ч.1ст. 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності; приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Отже,майно не може вибути з комунальної власності територіальної громади інакше як це встановлено законодавством.

Згідно зі статтею 327 Цивільного кодексу Україниу комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам міст належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, житловий фонд, та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності. Частиною 8 вказаної статті передбачено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 10 розділу І Положення про управління майном комунальної власності міста (в новій редакції), затвердженого рішенням вісімнадцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 19.10.2018 року, останнє є виконавчим органом Полтавської міської ради, створене для реалізації державної та регіональної політики у сфері управління майном, що є власністю територіальної громади м. Полтави, та у сфері житлового законодавства.

Управління є органом приватизації державного житлового фонду, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Полтави та об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Полтави.

З огляду на те, що управління майном комунальної власності міста є органом приватизації, уповноважене здійснювати реалізацію державної та регіональної політики у сфері управління майном, що є власністю територіальної громади м. Полтави, є юридичною особою, наділеною відповідною правосуб`єктністю у правовідносинах з питань приватизації, останнє визначене у якості Відповідача у даній справі.

ОСОБА_1 , як уповноважений наймач, та член її сім`ї син ОСОБА_2 мають підстави скористатися правом на приватизацію кімнати у гуртожитку, оскільки, більше п`яти років основний наймач жилого приміщення в гуртожитку та член його сім`ї, на законних підставах проживають за місцем реєстрації в гуртожитку та користуються ним, не мають власного житла та не використали право на безоплатну приватизацію житлового фонду.

З метою підготовки необхідних документів для реалізації законного права на приватизацію кімнати в гуртожитку, у якій позивачі проживають, ними було замовлено технічний паспорт, який виготовлений ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 16.08.2019 року. Згідно примітки у зазначеному технічному паспорті, під час проведеної інвентаризації було встановлено, що в кімнаті № 525 проведене перепланування приміщень, загальною площею 30,0кв.м., житловою площею 20,2кв.м.

Відповідно до висновку за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж на відповідальність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, об`єктом дослідження якого є кімната АДРЕСА_1 , технічний стан кімнати гуртожитку за адресою: АДРЕСА_5 добрий та придатний до подальшої експлуатації. У результаті проведеного дослідження, експертом зроблено висновок, що конструктивні та об`ємно-планувальні рішення перепланування житлових приміщень відповідають правилам проектування, будівельним-технічним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, що діють на території України, а також встановлено його відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації, згідно ДБН В.1.2-14-2009, ДБН В.1.2-2:2006, склад, площа та функціональні зв`язки житлових приміщень відповідають нормам і правилам для даного типу житлових будівель, згідно вимог ДБН В.2.2-15-2019.

Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради № 63 від 10.03.2020 року ОСОБА_1 , як користувачу кімнати АДРЕСА_1 , погоджено виконані перепланування та дозволено зареєструвати як об`єкт нерухомості кімнату АДРЕСА_1 в складі приміщень: кімната (2) площею 20,2кв.м., коридор (1) площею 3,8 кв.м., санвузол (3) площею 3,8 кв.м., балкон к=0,8 площею 2,2 кв.м.

Згідно з технічним паспортом, виготовленим ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 16.08.2019 року, з урахуванням погоджених перепланувань (об`єднання кімнат), про що свідчить відмітка у вказаному технічному паспорті датована 11.06.2020 року, кімната під № 525 складається з коридору (1) площею 3,8кв.м., кімнати (2) площею 20,2 кв.м., санвузлу (3) площею 3,8 кв.м., балкону к=0,8 площею 2,2 кв.м.Всього по кім. № 525 загальна площа приміщень складає 30,0кв.м., житлова (основна) площа 20,2 кв.м.

У подальшому, при зверненні до відділу приватизації майна, уповноваженому наймачу житлового приміщення гуртожитка ОСОБА_1 було повідомлено, що у неї та члена її сім`ї ОСОБА_2 існують перешкоди в реалізації права на приватизацію жилого приміщення у гуртожитку, що викликані відсутністю ордеру на вселення в надану жилу площу гуртожитку, і, як наслідок, неможливістю підтвердити правомірність проживання в гуртожитку та користування ним.

Водночас роз`яснено, що для завершення процедури приватизації кімнати в гуртожитку, необхідно підтвердити правомірність проживання та користування відповідною кімнатою у гуртожитку.

Пунктом 15 статті 1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» проживання у гуртожитку протягом тривалого часу - проживання у гуртожитку постійно сукупно п`ять і більше років.

Вимога щодо проживання у гуртожитку протягом тривалого часу не поширюється на членів сім`ї громадянина, якому видано ордер на жилу площу в гуртожитку та який є основним наймачем жилого приміщення в гуртожитку, а також на мешканців гуртожитків, які на правових підставах були вселені у гуртожиток, фактично проживали в гуртожитку сукупно не менше одного року та стали учасниками антитерористичної операції у складі Збройних Сил України, Національної гвардії України, органів внутрішніх справ України та інших військових формувань, створених відповідно до закону, та добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» абзацом другим статті 3 передбачається безоплатна передача громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена йогосім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 вищевказаного закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Позивачами виконано всі умови, передбачені Законом України «Про забезпечення реалізації прав мешканців гуртожитків», задля завершення процедури приватизації кімнати у гуртожитку, окрім однієї у них відсутнє підтвердження правомірності їх проживання в гуртожитку та користування ним ордер на жиле приміщення.

Як зазначалось вище, однією з умов, з якою пов`язане право на захист особи відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації прав мешканців гуртожитків», є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. При цьому вказаний Закон не містить визначення "законні підстави".

Як роз`яснено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 01.08.2013 року «Аналіз судової практики застосування Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" для вирішення питання, чи на законних підставах особи мешкають у гуртожитку, застосовуються загальні норми матеріального права, які регулюють питання вселення у гуртожиток та набуття права користування житловою площею у ньому.

Відповідно до статей 128, 129 ЖК УРСР та пункту 10 розділу II Примірного положення про гуртожитки, пункту 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, згідно з якими на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Отже, відсутність рішення про надання житлового приміщення у гуртожитку та спеціального ордеру є обставинами, що унеможливлюють застосування норм Закону № 500-Vl.

Поняття гуртожитків визначено ст. 127 ЖК УРСР, де передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Підгуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Згідно ст. 128 ЖК УРСР жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

Спеціальний ордер є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку, який видається на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрацією підприємства, установи, організації, органу місцевого самоврядування (ст.129 ЖК УРСР, п. 10 Розділу II Примірного положення про гуртожитки від 03.06.1986 року, що діяло на момент вселення).

Нормою п. 14 Розділу ІІІ Примірного положення про гуртожитки від 03.06.1986 року (в редакції, чинні на момент заселення у відповідний гуртожиток позивача) визначено, що вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства,установи, організації ордера.

Згідно з п.п. 69,72 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (Постанова Ради Міністрів УРСР № 470 від 11.12.1984р.) ордер на жиле приміщення дійсний протягом 30 днів і при вселенні громадянин здає ордер в житлово експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації як документ сурової звітності.

Відповідно до абзацу 5 пункту 10 Примірного положення про гуртожитки від 03.06.1986 року, що діяло на момент вселення уповноваженого наймача адміністрація підприємства, установи, організації веде облік ордерів, що видаються громадянам на зайняття жилої площі.

З метою отримання дублікату ордеру, який слугував підставою для здійснення вселення основного наймача та реєстрації його за місцем проживання, основним наймачем жилого приміщення в гуртожитку ОСОБА_1 звернулася до КП «ЖЕО №2» з заявою про надання копії ордеру на вселення.

З відповіді КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради № 153 від 17.07.2020 року вбачається, що ордер на вселення у кім. АДРЕСА_6 в КП «ЖЕО №2» відсутній.

Зогляду на статтю 129Житлового кодексу Української РСР, спеціальний ордер є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Однак, ніякого обов`язку зберігати копію такого ордеру у наймача не має і він не несе відповідальність за його відсутність у відповідних органів, установ та організацій.

Водночас, отримання такого ордеру являється результатом самої підстави для вселення- формальним документом. Законною підставою для вселення і користування наданою площею у гуртожитку- є саме прийняття спеціального рішення на надання житлового приміщення адміністрацією підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

Така послідовність і порядок закріплені статті 128 ЖК. Отже, спочатку приймається рішення адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток, а потім на цій підставі видається сам ордер.

Аналогічного трактування, щодо наявності ордера, як єдиної підстави для вселення, дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ норми ЖК України в листі від 01.08.2013 року «Аналіз судової практики застосування Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" : Так, при вирішенні деяких справ, відсутність спеціального ордера на вселення у житлове приміщення гуртожитку не було підставою для виселення громадян з гуртожитків без надання іншого житлового приміщення. Суди враховували, що житлове приміщення в гуртожитку надавалося за спільним рішенням адміністрації підприємства і профкому, відповідачі перебували у трудових відносинах із підприємством та (або) припиняли роботу з підстав, визначених частиною третьою статті 132 ЖК УРСР, зареєстровані відповідно до закону та не мають іншого житла.

Як вказує ВССУ, таку позицію можна вважати правильною оскільки спеціальний ордер на вселення у житлове приміщення в гуртожитку видається адміністрацією підприємства, установи, організації, які не завжди добросовісно виконували покладені на них обов`язки.

Тобто, вселення у кімнату АДРЕСА_1 і проживання у вказаній кімнаті гуртожитку основного наймача відбулося на законних підставах - на підставі постанови сумісного засідання правління та профспілкового комітету ПАТ «Електромотор» «Про виділення житла в гуртожитку» № 8 від 05.03.2014 року, а отримання спеціального ордеру є формалізованим підтвердженням наявності такого рішення.

Таким чином, відмовлено у приватизації житлового приміщення у гуртожитку може бути громадянам, які проживають у гуртожитках менше ніж п`ять років та користуються ним, без законних підстав (спеціального ордера, виданого на підставі рішення про надання жилої площі у гуртожитку згідно із статтею 129 Житлового кодексу Української РСР).

Підставою для відмови у здійсненні приватизації квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі також є ненадання особою необхідних документів для приватизації, перелік яких наведено в п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилихприміщень у гуртожитках у власністьгромадян, затвердженого наказом Міністерства з питаньжитлово-комунальногогосподарстваУкраїнивід 16.12.2009 № 396.

Так, серед інших документів, громадянин повинен подати до органів приватизації копію ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку.

Таким чином, відсутність ордеру на жилу площу в гуртожитку, створює перешкоди ОСОБА_1 та члену її сім`ї ОСОБА_2 реалізації їх права на приватизацію кімнати у гуртожитку, оскільки вони не можуть документально засвідчити (надати ордер), що проживають і користуються жилим приміщенням в гуртожитку на законних підставах.

Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно дост.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2,4ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.12,13,81,89,141,164,263,264,265,280 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 у своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до Управління майном комунальної власності міста про визнання права проживання та користування на законних підставах жилим приміщенням у гуртожитку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , право проживання та користування на законних підставах жилим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 , яка складається з коридору (1) площею 3,8 кв.м., кімнати (2) площею 20,2 кв.м., санвузлу (3) площею 3,8 кв.м., балкону к=0,8 площею 2,2 кв.м.;загальна площа приміщень складає 30,0кв.м., житлова (основна) площа 20,2 кв.м. з 05 березня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , право проживання та користування на законних підставах жилим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 , яка складається з коридору (1) площею 3,8 кв.м., кімнати (2) площею 20,2 кв.м., санвузлу (3) площею 3,8 кв.м., балкону к=0,8 площею 2,2 кв.м.;загальна площа приміщень складає 30,0кв.м., житлова (основна) площа 20,2 кв.м. з 05 березня 2014 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 16.01.2008 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_7 ;

Відповідач: Управління майном комунальної власності міста 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36,

Суддя В.М.Бугрій