Справа № 342/947/20
Провадження № 2/342/609/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Бутко Г.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 21.07.1988 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , належав колгоспному двору, головою якого був батько позивача - ОСОБА_4 . Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Колоийське МБТІ» №9430 від 22.07.2020 за архівними даними обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» право власності на житлове господарство по АДРЕСА_1 було зареєстроване за ОСОБА_4 , як головою колгоспного двору. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,25 га, що доводиться довідкою Олієво-Королівської сільської ради № 558 від 25.08.2020. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого 07.08.2020 ОКП «Коломийське МБТІ» житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 82,1 кв.м, житловою площею 46,1 кв.м., двох літніх кухонь, стодоли, двох сараїв, чотирьох комор, стайні, двох навісів, гаража, майстерні, курника, вбиральні, криниці, огорожі та вимощення. Будівництво житлового будинку здійснено у 1970 році. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по АДРЕСА_1 становить 147780 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 17.11.2008 року, актовий запис №28. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив. Довідкою Олієво-Королівської сільської ради №506 від 24.07.2020 доводиться, що на час смерті ОСОБА_4 , разом з ним у житловому господарстві були зареєстровані та проживали дружина ОСОБА_2 та позивач із своєю сім`єю. З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернулася до Городенківської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № 490. 27.07.2010 позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належні спадкодавцю земельні ділянки. Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію спадкового житлового господарства як колгоспного двору без виділу часток, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.08.2020. З довідки Олієво-Королівської сільської ради № 510 від 28.07.2020 вбачається, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 у житловому господарстві проживали: ОСОБА_4 (батько позивача), помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 (мати позивача), позивач, ОСОБА_3 (чоловік позивача), ОСОБА_3 (син позивача). Ніхто з перелічених осіб не звертався з приводу виділу частки у колгоспному дворі. Після смерті ОСОБА_4 , позивач фактично вступила в управління спадщиною подала заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину, користується спадковим майном на власний розсуд, постійно проживає у житловому будинку, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі; позовні вимоги визнають в повному обсязі; на частку у спадковому майні не претендують, в органи нотаріату з приводу її оформлення не зверталися; на частку у колгоспному дворі теж не претендують та не зверталися з приводу її виділу; не заперечують щодо визнання права власності на житлове господарство по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 в цілому.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів.

Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 21 липня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13.07.1988, встановлено, що в цілому домоволодіння, яке складається із житлового будинку, службових будівель і споруд, розташованого в АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 .

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9430 від 22.07.2020 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_4 (форма власності приватна; частка - 1/1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським райвиконкомом 21.07.1988 на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13.07.1988.

Довідкою № 169, виданою 27.02.2012 виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що житловий будинок, який належав ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно знаходиться в АДРЕСА_1 (назва вулиці не мінялася).

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 07.08.2020 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1970 році, господарські будівлі та споруди в 1975, 1980, НОМЕР_2 , 1990 роках.Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 станом на 27.08.2020 становить 147780 грн.

Довідкою № 558, виданою 25.08.2020 виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що згідно по господарської книги № 5 (номер об`єкта погосподарського обліку 01-0302-1) за житловим будинком, що в АДРЕСА_1 числиться земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,25 га.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Станом на 15.04.1991 у житловому будинку, що в АДРЕСА_1 за місцем проживання були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , голова сім`ї; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дружина; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зять; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дочка; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , внук, що стверджено довідкою № 510 від 28.07.2020, виданою виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Голова колгоспного двору ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області у віці 65 років, про що 17.11.2008 складено відповідний актовий запис № 28, що доводиться копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 17.11.2008 року виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були подружжям, одружилися 24.03.1963 у Олієво-Королівському с/ЗАГС Городенківського району, про що в Книзі записів актів громадянського стану про одруження 24.03.1963 зроблено відповідний запис за № 8, що доводиться копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 24.03.1963.

Те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , стверджується копіями: свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 24.06.1972, відповідний запис № 18 від 24.06.1972; свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданого 27.09.1989, з якого слідує, що після укладення шлюбу, запис за № 18 від 27.09.1989, позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

На день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ним були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дружина; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дочка; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зять; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , внук; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , внук, що стверджено довідкою № 506 від 24.07.2020, виданою виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за закономпісля смерті ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_1 (позивач) та дружина ОСОБА_2 (відповідач).

Спадкоємець першої черги за закономпісля смерті ОСОБА_4 - ОСОБА_2 (відповідач), яка відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, має обов`язкову частку в спадщині, на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не претендує, що стверджено поданою до суду заявою про визнання позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Із копії спадкової справи № 490/2010, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за закономпозивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та 27.07.2010 подала нотаріусу заяву про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Копією Витягу № 24322428 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 27.07.2010 Городенківською районною державною нотаріальною конторою підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 49682505 (номер у нотаріуса 490), спадкодавець - ОСОБА_4 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

27.07.2010 ОСОБА_1 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1076 на дві земельні ділянки, що належали ОСОБА_4 , розміром загальної площі 1,141 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в Спадковому реєстрі за № 49682550, що доводиться копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 24322428 наданого 27.07.2010.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 882/02-31 від 05 серпня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , з посиланням на те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач, як спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_4 , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , судом не встановлено, позов визнається відповідачами - колишніми членами колгоспного двору, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_7 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 , - АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 10.11.2020.

Суддя: Федів Л. М.