Справа № 661/2624/19
Провадження № 2/661/31/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

10 квітня 2020 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі :

головуючої судді Матвєєвої Н.В.

за участю секретаря судового засідання Антонової В.В., Дубовка Г.Ю.

за участю позивача та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , його представника адвоката Самсон В.В.

відповідача та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , їх представника адвоката Грицак О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення від прав на спадкування та визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_5 , після її смерті відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_1 . Шлюб вони уклали в Російській Федерації в 2007 році. У липні 2013 року він знявся з реєстраційного обліку у м. Москва та переїхав з дружиною жити в Україну до м. Таврійська у Херсонській області, де він за власні кошти придбав будинок із земельною ділянкою за адресою : АДРЕСА_1 та оформили їх на дружину. Однак, на початку 2015 року його дружина почала погано себе почувати, з 20.08.2015 року перебувала на обліку у лікаря онколога, їй було проведено 6 курсів хіміотерапії, але з 2016 року захворювання почало прогресувати. В 2017 році ускладнення вразили очі, було проведено багато курсів лікування, а в 2018 році наслідки захворювання вразили головний мозок та кості. 25.05.2018 року дружині встановили 1 групу інвалідності. Весь цей час він з 2015 року постійно перебував з дружиною, купував їй ліки, возив до різних лікарень на обстеження та лікування, оплачував медичні препарати і послуги. Ніколи її діти не приймали участі у лікуванні та допомозі матері. На прохання допомогти матеріально на ліки та саме необхідне, або допомогти в догляді матері, вони відмовлялися. З 2015 року їх мати і його дружина хворіла, потребувала постійного піклування та догляду, оскільки перебувала у безпорадному стані за станом здоров`я. Він як чоловік завжди піклувався про стан здоров`я дружини, матеріально забезпечував її, робив все для належного догляду. За його рахунок було зроблено ремонт у будинку. Також протягом часу з 2015 року він постійно купував за власний рахунок ліки та оплачував обстеження, аналізи, сплачував комунальні платежі за будинок. Після смерті дружини залишилося три спадкоємця, її діти : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які не піклувалися про свою матір та не надавали допомоги, якої вона потребувала. Але протягом шести місяців вони звернулися до приватного нотаріуса Іваніщенко С.І. з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері. За законом вони мають успадкувати 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 .

Просив суд усунути ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від права на спадкування за законом на спадщину, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружини, ОСОБА_5 .

Визнати за ним, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину будинку за адресою : АДРЕСА_1 , що належав померлій ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із зустрічною позовною заявою з урахуванням уточнень від 01.10.2019 року, вказавши, що ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_2 ОСОБА_7 10.02.2007 року взяла шлюб із ОСОБА_1 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_8 ». В період шлюбу 10.01.2014 року ОСОБА_5 придбала житловий будинок садибного типу із належними до нього господарчими побутовими будівлями загальною площею 80,4 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 . Також, 10 січня 2014 року ОСОБА_5 придбала у власність земельну ділянку площею 0,0519 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 та має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки : 07: 128: 0018. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. За життя, ІНФОРМАЦІЯ_3 квітня 2018 року, ОСОБА_5 склала заповіт, яким належну їй 1/2 частку належного їй на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 , та 1/2 частку належної їй на праві власності земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :07:128:0018, загальною площею 0,0519 га, яка розташована АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З метою вступу у права на спадкування на майно, яке заповіла йому матір, ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з проханням надати йому оригінали правовстановлюючих документів на майно, проте йому було відмовлено в цьому, що позбавляє ОСОБА_2 вступити у права спадкування та володіти і розпоряджатися належним йому майном.

Просив суд визнати за ним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно за заповітом, а саме : на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; 1/2 частину земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :07:128:0018, загальною площею 0,0519 га, яка розташована АДРЕСА_1 .

Позивач та його представник підтримав заявлені вимоги, зустрічний позов не визнали, посилаючись на обставини позову.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх представник позову не визнали.

Позивач ОСОБА_2 та його представник підтримали зустрічний позов.

Відповідач ОСОБА_2 надав вступне слово під присягою в якості свідка, вказавши, що під час перебування його матері в Москві вона почала себе погано почувати, почала обстежуватися і в неї виявилося онкологічне захворювання. Їй фінансово допомагали люди, в яких вона працювала, зокрема оплачували квартиру, в якій вони зі ОСОБА_1 проживали під час перебування в Москві, оплачували поїздки до Москви. Він разом з дружиною дивилися за будинком і господарством, коли ОСОБА_1 із матір`ю їздили до ОСОБА_9 . Він тричі на тиждень бував у матері, допомагав, їздив за ліками, возив реабілітолога, виконував інші прохання матері. Особисто він пропонував продати квартиру, що перебувала у їх спільній власності для того, щоб були гроші на лікування матері, але мати була проти цього. Коли мати перебувала у лікарні, він постійно телефонував їй, цікавився її здоров`ям. Його мати перебувала у безпорадному стані з серпня 2018 року і до смерті. Також, він платив комунальні послуги за будинок у відсутність матері та ОСОБА_1 . Мати заповіла йому частину житлового будинку, який вони спільно придбали зі ОСОБА_1 , вона рішення приймала самостійно. Коли мати померла, ОСОБА_1 змінився, він замкнув будинок, в будинку залишилися їх з братами речі, документи на будинок теж були у ОСОБА_1 , він не зміг прийняти спадщину через відсутність документів.

Відповідач ОСОБА_4 надав вступне слово під присягою в якості свідка, пояснивши, що коли він перебував за кордоном, то постійно спілкувався з матір`ю. Коли приїздив додому, постійно допомагав матері, виконував її прохання, привозив продукти харчування, допомагав з опаленням по будинку, надавав фінансову допомогу, але мати відмовлялася, вона ніколи не просила про грошову допомогу. В 2018 році мати прислала СМС повідомлення і він відразу приїхав, мати перебувала у безпорадному стані. Він також привозив ліки, майстра з манікюру, педикюру, бо мати завжди дивилася за собою. Йому було відомо, що мати написала заповіт на ОСОБА_10 , але він проти цього не заперечував, йому невідомо чи знав про це ОСОБА_1 . Після смерті матері ОСОБА_1 зачинив будинок, вся доказова база залишилася в будинку. Він ніколи не ухилявся від надання допомоги матері і коли вона просила, не відмовляв їй.

Відповідач ОСОБА_3 надав вступне слово під присягою в якості свідка, зазначивши, що у всіх питаннях їх мати спілкувалася з ними, дітьми та їх дружинами. Він проживає в Одесі, коли мати перебувала на лікуванні в Одесі, вони з дружиною допомагали, провідували її, дружина працює медичним працівником, тому вона купувала ліки, які неможливо було знайти в аптеках, що потрібні були матері, медичні засоби. Мати завжди вирішувала всі питання самостійно, ніколи не просила матеріальної допомоги, але коли ОСОБА_1 поїхав у Москву, вона звернулася до них і вони вирішили підшукати жінку, яка змогла б доглянути її, і привозили її з м. Одеса, оплачували її перебування та догляд за матір`ю. Також вони привозили онуків до матері, щоб вона могла відволіктися. Він надавав матері в борг гроші на закінчення операції, оскільки така була її умова, потім вона їх повернула. В родині мати вирішувала сама всі побутові потреби, розпоряджалася бюджетними коштами, тому рішення з приводу заповіту також прийняла самостійно, повідомивши про це дітям, і не порадившись із ОСОБА_1 .

Свідки зі сторони позивача надали наступні покази.

Так, свідок ОСОБА_11 показала суду, що є сусідкою ОСОБА_8 . Їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 жили дружно, коли ОСОБА_12 захворіла, ОСОБА_13 весь час був поруч, вона постійно говорила, що ОСОБА_13 піклується про неї, купує все найкраще, вони разом були в Москві. Її колишні господарі надавали гроші на оплату квартири в Москві, а потім вона дізналася, що ОСОБА_8 самостійно орендували квартиру. Також їй відомо, що сусіди продали мікроавтобус для лікування ОСОБА_12 , документів на авто вона не бачила. Діти проживали з дружинами і своїми дітьми : ОСОБА_4 був у Польщі, ОСОБА_3 в Одесі, а ОСОБА_2 приїздив і навідувався до матері. Їй не відомо, що діти не надавали допомоги матері, ОСОБА_5 ніколи не скаржилася на дітей, вони були дружньою родиною. Вона часто спілкувалася із ОСОБА_5 і телефонувала їй, коли та була в Москві.

Свідок ОСОБА_14 показала, що після того як ОСОБА_5 розійшлася із чоловіком, вона поїхала працювати у Москву. Там вона працювала у різних господарів, одержувала хороший заробіток. В 2012 році разом із ОСОБА_1 вони повернулися до м. Каховки, після цього не працювали, ОСОБА_15 на території України також не працював. Їй відомо, що ОСОБА_5 та ОСОБА_15 їздили до Москви продавати квартиру ОСОБА_1 , потім купили будинок у Таврійську. Коли ОСОБА_5 захворіла, ОСОБА_16 був поруч з нею, ні в чому їй не відмовляв. Діти були не з нею, один в Польщі, другий в Одесі, ОСОБА_10 був в Каховці.

В той час коли ОСОБА_5 перебувала в безпорадному стані вони не спілкувалися, в них погіршилися відносини, але їй відомо, що на дітей вона ніколи не скаржилася, поганого про дітей вона нічого не може сказати.

Свідок ОСОБА_17 показав суду, що він раніше працював разом із ОСОБА_5 , потім вона поїхала на заробітки до Росії, з того часу не бачилися. В подальшому спілкувався із ОСОБА_1 , йому відомо, що він продав автомобіль «Рено» і гроші були витрачені на лікування ОСОБА_12 , його дружина намагалася телефонувати ОСОБА_12 , але остання не відповідала на дзвінки. Про те, що діти ОСОБА_5 відмовляли їй в наданні допомоги, коли вона хворіла, йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що він є сусідом ОСОБА_8 , йому відомо, що ОСОБА_13 доглядав за дружиною ОСОБА_5 , возив на лікування, виводив на вулицю. ОСОБА_1 продав свою машину і витратив гроші на лікування ОСОБА_12 . Щоб діти не надавали допомоги такого не було. Син з ОСОБА_19 приїздив 4-5 разів. Син ОСОБА_20 був майже кожного дня, третього сина він майже не бачив. Але декілька разів і його машина стояла біля двору. ОСОБА_1 хотів позичити у нього грошей, але потім вони продали машину і більше не потребували грошей. За столом вони говорили, що ОСОБА_13 продав квартиру і вони купили будинок, документів він не бачив. Коли ОСОБА_12 була в безпорадному стані він бачив, бо виносив її на руках з автомобіля, це було після останньої поїздки до м. Москва, вони з дружиною приходили її провідувати, діти приїздили, привозили своїх дітей.

Свідок ОСОБА_21 показала, що познайомилася із ОСОБА_1 в січні 2019 року, зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що він займався лікуванням ОСОБА_5 і весь час доглядав за нею, гроші були тільки в нього, діти не допомагали матері.

На допиті інших свідків позивач не наполягав.

Свідок зі сторони відповідачів ОСОБА_22 показав, що він знайомий зі ОСОБА_23 , був у них вдома. Коли ОСОБА_5 хворіла, хтось із дітей був завжди біля неї, вона робила зауваження, що їй дуже багато приділяють уваги. ОСОБА_1 возив ОСОБА_5 на операції, оплачував їх. Його дружина також приходила до ОСОБА_5 , допомагала їй. Вся родина лікувала ОСОБА_5 і хотіли, щоб вона одужала. Йому відомо, що з Одеси син з невісткою привозили багато ліків, бачив коробки з медичними засобами, в його присутності ніхто з дітей не відмовляв матері в наданні допомоги. Свіріни продали машину, щоб лікувати ОСОБА_12 , вони також пропонували гроші, але ОСОБА_8 відмовлялися, сказали, що не потребують допомоги. Йому невідомо за чиї кошти був придбаний будинок в м. Таврійську.

Свідок ОСОБА_24 показала суду, що дуже давно знайома зі ОСОБА_5 . У них зі ОСОБА_1 були дуже теплі відносини. Із дітьми у них завжди були гарні відносини. До кінця серпня початку вересня 2018 року ОСОБА_5 робила все сама, потім їй стало гірше і коли вона перебувала в безпорадному стані біля неї весь час хтось був. Вона приходила майже щодня, приїздив її син ОСОБА_10 . Він також колов їй уколи, привозив лікарня і потім купував ліки. Коли ОСОБА_1 їздив до Москви, син, що жив в м. Одеса привіз жінку, яка допомагала доглядати за ОСОБА_12 , ОСОБА_25 і ОСОБА_26 також привозили багато ліків, які були необхідні ОСОБА_12 . Весь час ОСОБА_12 спілкувалася з дітьми по телефону, а також з їх дружинами. Вона на дітей ніколи не скаржилася. Коли ОСОБА_12 працювала в Москві, у неї були хороші роботодавці, тому вони їй допомагали фінансово і орендували квартиру в Москві. Діти ніколи не залишали ОСОБА_5 , особливо під час перебування її в безпорадному стані, всі хотіли спасти матір. Від ОСОБА_5 вона чула, що діти їй допомагали матеріально, але вона не хотіла брати гроші, говорила, що у дітей свої сім`ї. Також, діти хотіли продати квартиру в м. Таврійську, але ОСОБА_12 була категорично проти цього, вона хотіла, щоб після неї щось залишилося дітям.

Свідок ОСОБА_27 показала суду, що коли її свекруха ОСОБА_5 захворіла, всі діти допомагали їй по можливості. Допомоги вона від них не просила, бо була самостійною та вольовою жінкою. В серпні 2018 року коли вони приїхали з м. Варшави, ОСОБА_5 приїхала після операції, вона особисто давала їй гроші, але ОСОБА_5 відмовлялася, вони разом з чоловіком купували продукти харчування. Вона та інша невістка робили матері спеціальний масаж, але вона була дуже слаба. Її вивозили на вулицю на колясці, весь час були поруч. ОСОБА_1 також доглядав за своєю дружиною, в них в родині були дружні відносини. ОСОБА_26 дружина ОСОБА_3 та ОСОБА_3 привозили з Одеси медичні засоби, ліки, оплачували жінку, яка доглядала за ОСОБА_12 , коли ОСОБА_1 їздив із ОСОБА_28 до ОСОБА_9 . ОСОБА_2 кожного дня був у матері, допомагав їй, готував, колов уколи, просто з нею розмовляв. Діти ніколи не відмовлялися від допомоги матері, але вона її ніколи не просила.

Свідок ОСОБА_29 суду показала, що є дружиною ОСОБА_2 , їй відомо, що допомогу матері надавали всі сини ОСОБА_5 . Вони з ОСОБА_2 дивилися за будинком в період від`їзду ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до лікарні, оплачували комунальні послуги. ОСОБА_25 оплачував жінку, яка доглядала за ОСОБА_5 , коли її чоловік їздив до Москви за речами. З 2015 року ОСОБА_5 хворіла, але перебувала в безпорадному стані тільки після останньої операції, з серпня 2018 року. ОСОБА_30 приходила кожного дня і допомогла ОСОБА_12 , ОСОБА_10 разом з нею теж приходили, допомагали одягнутися, готували їжу, прибирали в будинку, спілкувалися з ОСОБА_5 та ОСОБА_25 купували всі засоби для операції в Одесі, також провідували матір, привозили ліки до м. Таврійська, гроші за ліки не брали. ОСОБА_5 була громадянкою Росії, отримувала деякі ліки безкоштовно, отримувала пенсію. Діти ОСОБА_5 не відмовляли їй в наданні допомоги.

На допиті інших свідків відповідачі не наполягали, про що вказали в своїй заяві.

Суд заслухавши вступні слова учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 уклали шлюб 10.02.2007 року в м. Москва Російська Федерація. Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки КЗ «Центральна міська лікарня міста Нова Каховка» від 24.04.2018 року слідує, що ОСОБА_5 з 20.08.2015 року перебувала на обліку у лікаря онколога. Відповідно до комп`ютерної томографії головного мозку, ОСОБА_5 проводилося дослідження головного мозку у м. Москва 08.07.2018 року. 10.01.2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_31 уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,0519 га, кадастровий номер :07:128:0018, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Цього ж дня, 10.01.2014 року ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_31 земельну ділянку площею 0,0519 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 та має цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :07:128:0018, уклавши нотаріально по посвідчений договір купівлі-продажу. Позивачем надано чеки на сканування одного ока 350 грн. від 07.06.2017 року, придбання голки для біопсії 85 000 руб. від 13.08.2018 року. 11.09.2018 року ОСОБА_5 надала згоду на проживання та реєстрацію місця проживання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в житловому будинку по АДРЕСА_1 , вказана заява нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І.

З адресного листка вибуття ОСОБА_1 слідує, що в м. Москва останній був зареєстрований до 15.01.2014 року, вибув до АДРЕСА_2 . 14.08.2018 року ОСОБА_5 проведено консультацію онколога в м. Москва Російська Федерація. Відповідно до договору замовлення № АА 1762407 від 06.08.2018 року про надання платних медичних послуг слідує, що ОСОБА_5 надавалися платні медичні послуги з лабораторної діагностики на суму 2192 руб., які були оплачені, про що свідчить чек на вказану суму.

З виписного епікризу ГБУЗ «ГКБ ім. Д.Д. ДЗМ» ЛПД № 1 від 02.06.2018 року слідує, що ОСОБА_5 перебувала на лікуванні у вказаному медичному закладі з 30.05.2018 року до 02.06.2018 року з приводу загострення онкологічного захворювання. Відповідно до рекомендацій лікаря від 11.05.2017 року ОСОБА_5 рекомендовано фізіопроцедури за місцем проживання. Позивачем надано обстеження очей ОСОБА_5 , що проведене 03.05.2017 року в м. Херсон. Також ОСОБА_1 надав квитанції про сплату комунальних послуг за житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 за серпень грудень 2016 року та за квітень 2019 рік, платник ОСОБА_1 . З довідки МСЕ -16 № 2069301 слідує, що ОСОБА_5 встановлено 1 групу інвалідності безстроково з 25.05.2018 року.

Відповідно до квитанцій від 25.04.2018 року ОСОБА_1 сплачено за припинення провадження в справі про порушення митних правил в сумі 17 000 грн.

З відзиву представника відповідачів ОСОБА_32 на позов ОСОБА_1 слідує, що відповідачі по справі діти ОСОБА_5 не ухилялися від надання їй допомоги, постійно спілкувалися з нею і підтримували, купували все необхідне. ОСОБА_5 заповідала ОСОБА_2 частину житлового будинку і земельної ділянки, належної ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності із ОСОБА_1 . Відповідачі не оспорюють факту лікування ОСОБА_5 в м. Москва, проведення їй операцій, перебування з нею ОСОБА_1 та зазначають, що ОСОБА_5 після діагностування їй захворювання працювала в м. Москва, також отримувала пенсію в Росії, на яку вони разом із ОСОБА_1 проживали, а ОСОБА_1 з 2013 року не працював.

З доказів наданих відповідачами слідує, що ОСОБА_29 дружина ОСОБА_2 оплачувала комунальні послуги за житловий будинок ОСОБА_5 та ОСОБА_1 протягом 2018 року та до березня 2019 року включно. З роздруківки смс-повідомлень, наданих відповідачами слідує, що ОСОБА_5 постійно спілкувалася зі своїми дітьми та їх дружинами, ОСОБА_5 направляли фотознімки внуків, повідомляли про їх успіхи. Також ОСОБА_5 17.06.2018 року повідомила ОСОБА_2 про складання на нього заповіту, та про те, що ОСОБА_13 вона про заповіт не говорила. Спілкування відбувалося також під час перебування ОСОБА_5 в м. Москва в серпні 2018 року. Серед СМС повідомлень є повідомлення ОСОБА_2 , в якому він пропонував матері продати квартиру, але вона відмовила, повідомивши, що необхідності немає, також повідомив, що вони наймуть людину для догляду за нею.

Із свідоцтва про народження ОСОБА_2 слідує, що його батьками є ОСОБА_33 та ОСОБА_6 .

Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу слідує, що 12.12.2006 року шлюб між ОСОБА_33 та ОСОБА_6 розірвано. 26.04.2018 року ОСОБА_5 складено заповіт, відповідно до якого вона заповіла 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою : АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

11.07.2019 року ОСОБА_32 від імені ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з проханням надати правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 з метою оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , відповіді не надійшло.

Судом досліджено медичну амбулаторну картку ОСОБА_5 , яка надана суду КНП «Центр первинної медичко санітарної допомоги м. Нова Каховка», в якій вказано про періоди захворювання ОСОБА_5 та лікування. Останні записи зроблені лікарем онкологом 15.09.2018 року та 04.10.2018 року, в останньому записі зазначено про тяжкий стан ОСОБА_5 . З копії спадкової справи №03/2019 до майна померлої ОСОБА_5 , 08.10.2018 ІНФОРМАЦІЯ_5 , наданої на запит суду приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І. слідує, що 14.01.2019 року ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_5 за заповітом.

23.01.2019 року ОСОБА_1 подав заяву про видачу свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя та заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.01.2019 року ОСОБА_4 подав заяву про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_5 24.03.2019 року ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_5 на 1/2 частину квартири, розташованої в АДРЕСА_3 . 31.03.2019 року надійшла заява від ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.04.2019 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З листа приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І. ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 слідує, що останні викликалися до нотаріусу для надання згоди на виділ ОСОБА_1 1/2 частини житлового будинку, придбаного в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 або повинні надати нотаріально посвідчені заяви.

17.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про зупинення оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадкування після смерті дружини ОСОБА_5 у зв`язку із оспорюванням їх права на спадкування.

20.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із проханням надати копію заповіту складеного за життя ОСОБА_5

20.08.2019 року нотаріусом надано відповідь ОСОБА_1 , з якої слідує, що ОСОБА_1 роз`яснено право на спадкування за обов`язковою часткою у спадщині для чого необхідно надіслати документи, що підтверджують вказане право.

З попереднього розрахунку суми судових витрат ОСОБА_2 слідує, що витрати на правничу допомогу складають 19 000 грн., з них зустріч, консультація з клієнтами 950 грн., ознайомлення з позовною заявою, аналіз документів 1900 грн., аналіз документів наданих клієнтами 1425 грн., аналіз законодавства 950 грн., підготовка відзив на позов 3800 грн., підготовка зустрічної позовної заяви 1900 грн., підготовка клопотань 475 грн., ознайомлення з відповідями на запит 475 грн., участь у судових засіданнях 5700 грн.

З відповіді Державної прикордонної служби України на запит суду слідує, що ОСОБА_34 перетинала кордон України в пункті пропуску Гоптівка 22.09.2018 року та 27.09.2018 року, громадянин Росії ОСОБА_1 06.09.2018 року, 22.09.2018 року, 27.09.2018 року.

Згідно із ст.1224 ч.5,6 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Згідно п. 6 Пленуму ВСУ від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Відповідно до ст.1216,1220,1222,1223,1226,1233,1235 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно із ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З доказів наданих суду слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу подружжя придбало житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0519 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 . З 2015 року ОСОБА_5 почала хворіти і їй діагностували онкологічне захворювання, відповідно до медичної документації протягом 2015-2018 року ОСОБА_5 проходила лікування на території України та в м. Москва Російська Федерація, ОСОБА_5 здійснювалося оперативне втручання з метою перешкоджання розвитку хвороби. За цей час на лікування здійснювалися витрати родиною ОСОБА_8 , про що свідчать договори про надання медичних послуг та квитанції на придбання медичних препаратів і здійснення діагностики.

З пояснень свідків зі сторони позивача та відповідача слідує, що ОСОБА_1 постійно доглядав за ОСОБА_5 , возив її на операції, купував ліки, проте свідки зазначили, що діти ОСОБА_5 постійно з нею спілкувалися і надавали допомогу у виді догляду, придбання ліків, оплату доглядальниці, приготування їжі, моральної підтримки.

Під час судового розгляду не знайшов підтвердження факт ухилення відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 від надання допомоги ОСОБА_5 під час перебування її у безпорадному стані. Натомість свідки допитані судом підтвердили, що ОСОБА_5 була самостійною, вольовою жінкою і вирішувала всі побутові питання самостійно, ніколи не просила допомоги в дітей, перебувала в безпорадному стані, недовгий проміжок часу, коли повернулася з м. Москва в вересні 2018 року, про що також свідчить запис в амбулаторній медичній картці від 04.10.2018 року про тяжкий стан хворої.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_21 щодо ненадання дітьми ОСОБА_5 допомоги їй, оскільки вона є співмешканкою ОСОБА_1 не спілкувалася з родиною ОСОБА_8 за життя ОСОБА_5 , є зацікавленою особою. Таким чином, суд не знаходить підстав для усунення відповідачів дітей ОСОБА_5 від права на спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС від 04.04.2018 року у справі № 233/6868/15-ц, суд зазначив, що вирішуючи спір про відмову в позові про усунення від права на спадкування, відповідно до положень ст.1224 ЦК України, має значення сукупність обставин, а саме усунення особи від надання спадкодавцеві допомоги за можливості її надання, а саме перебування спадкодавця в безпорадному стані, надання допомоги саме відповідачем.

Таким чином, посилання позивача на те, що відповідачі ухилялися від надання матері матеріальної допомоги, при наявності у них фінансової можливості та при необхідності ОСОБА_5 такої допомоги не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки позивач як чоловік ОСОБА_5 також був зобов`язаний піклуватися про свою дружину, що він підтвердив надавши відповідні докази, проте ним не надано доказів, що ОСОБА_5 потребувала матеріальної допомоги на лікування, догляд за нею під час перебування в безпорадному стані та зверталася за такою допомогою до дітей відповідачів по справі і отримала відмову в наданні такої допомоги.

Натомість свідок ОСОБА_35 вказала, що надавала ОСОБА_5 грошові кошти від родини ОСОБА_4 , привозила їй одяг, вони купували необхідні продукти харчування, вона робила масаж ОСОБА_5 для чого купувала необхідні медичні препарати, а ОСОБА_5 не хотіла приймати допомогу в грошовому виразі.

Свідок ОСОБА_24 вказала під час допиту, що ОСОБА_5 розповідала їй, про надання дітьми матеральної допомоги, яку вона не хотіла брати, бо у дітей були свої сімї та потреби.

З телефонної переписки ОСОБА_5 з відповідачами та їх дружинами слідує, що ОСОБА_5 надавали допомогу її роботодавці, за вказані гроші вона купувала ліки, серед смс-повідомлень відсутні повідомлення, в яких ОСОБА_5 просила відповідачів про надання їй матеріальної допомоги.

Позовна вимога про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на 1/2 частину будинку за адресою : АДРЕСА_1 також не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 за життя залишила заповіт від 26.04.2018 року, яким заповіла 1/2 частину будинку та земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_1 , які належали їй на праві спільної сумісної власності, ОСОБА_2 , доказів права на обов`язкову частку у праві на спадкування ОСОБА_1 суду та нотаріусу на його звернення не надано, тому ОСОБА_1 має право лише на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки як чоловік ОСОБА_5 , відповідно до ст. 60,61 СК України.

Позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 оспорює право ОСОБА_2 на спадкове майно, перешкоджає йому у оформленні спадкових прав, не надаючи правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, про що свідчить наявність оригіналів документів у ОСОБА_1 , ненадання відповіді на звернення адвоката Грицак О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_2 та оригіналів документів на спадкове майно.

З цих підстав у первісному позові слід відмовити, а зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦК України зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 2087 грн., та частково витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи договір про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Грицак О.С., опис наданих послуг, квитанція на суму 19 000 грн, не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З опису робіт (наданих послуг) вбачається, що вказані послуги надавалися ОСОБА_2 адвокатом та полягають у тому, що адвокат здійснив аналіз позову, надав консультацію стороні у справі, здійснив аналіз доказів наданих позивачем та ОСОБА_2 , склав відзив на позов та зустрічний позов, підготував письмові запити, здійснив аналіз законодавства, необхідного для відстоювання позиції сторони, ознайомився з відповідями на запит, приймав участь у судових засіданнях. З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 000 грн. є завищеними, зокрема вартість складання відзиву на позов та зустрічного позову, вартість за участь в судових засіданнях, ознайомлення з відповідями на запити, не є належним чином обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд з урахуванням заперечень представника позивача та позивача, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі ст. 392, 355, 368, 370, 392, 1216,1220,1222,1223,1224, 1226,1233,1235 ЦК України, п.6 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст. 6-16, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення від прав на спадкування та визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , 1/2 частину земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :07:128:0018, загальною площею 0,0519 га, яка розташована АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 2087 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до Херсонського апеляційного суду або через Новокаховський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повне рішення суду складене 14.04.2020 року.

Суддя Н. В. Матвєєва