Єдиний унікальний номер 725/4608/20
Номер провадження 2/725/791/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2020 року Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі: головуючого судді Іщенко І. В. за участю секретаря судового засідання Пентелюк П.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори про скасування арешту, посилаючись на те, що 4 грудня 2001 року за договором купівлі - продажу від 04.12.2001 року, посвідченому приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н. В. 04.12.2001 року, позивач в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 купили у ОСОБА_4 в рівних частинах, тобто кожен по 1/3 (одній третій) частині квартиру АДРЕСА_1 (десять). Мати позивача, а саме ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За фактом її смерті відповідачем було заведено спадкову справу за заявою позивача. Однак, зареєструвати своє право на спадщину у вигляді 1/3 частки в квартирі АДРЕСА_2 позивач позбавлена можливості, оскільки, виявилось, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказаний об`єкт на підставі листа прокуратури м. Чернівці за № 06/1126П-01 від 18.07.2001 року було зареєстровано обтяження у вигляді арешту. Вказує, що по причині арешту, незаконно накладеного відповідачем позбавлена можливості успадкувати частку в квартирі після смерті матері та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на цю частку. На підставі викладеного, просить суд скасувати обтяження у вигляді арешту, накладене Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою на підставі листа Прокуратури міста Чернівці від 18.07.2002 року за № 06/1126П-01, архівний номер: 2430631CHERNOVTSY2, архівна дата: 07.08.2002, дата виникнення: 07.08.2002, № реєстра: , внутр. № В8011С2829F3512D8452, коментарій: вх.829.

Від відповідача, через канцелярію суду, надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Позивач позов підтримує в повному об`ємі.

Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що позивач за договором купівлі - продажу від 04.12.2001 року, посвідченому приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н. В. 04.12.2001 року, позивач в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 купили у ОСОБА_4 в рівних частинах, тобто кожен по 1/3 (одній третій) частині квартиру АДРЕСА_1 (десять) /а.с.4/.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5,7/. За фактом її смерті відповідачем було заведено спадкову справу за заявою позивача /а.с.6/.

Судом встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказаний об`єкт на підставі листа прокуратури м. Чернівці за № 06/1126П-01 від 18.07.2001 року було зареєстровано обтяження у вигляді арешту, що доводиться інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 223679436 від 11.09.2020 року (копія додається). З вказаної довідки вбачається, що обтяження має Архівний номер: 2430631CHERNOVTSY2 , архівну дату: 07.08.2002, дату виникнення : 07.08.2002, № реєстра : , внутр. № В8011С2829F3512D8452, коментарій: вх.829 /а.с.8/.

З листа Прокуратури міста Чернівці від 18.07.2002 року за № 06/1126П-01, з вхідним номером до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори вбачається, що вказаний лист містив вимогу про накладення заборони на оформлення будь - яких документів з нерухомим майном та на відчуження нерухомого майна, в тому числі за адресою АДРЕСА_3 , в разі якщо власниками цієї квартири є ОСОБА_5 або ОСОБА_6 /а.с.9/.

На звернення позивача до Чернівецької міської прокуратури, остання листом № 93-2656-20 від 18.08.2020 року підтвердила, що дійсно 18.07.2002 року слідчим прокуратури було ініційовано перед Першою державною нотаріальною конторою накладення заборони на відчуження нерухомого майна, в тому числі за адресою АДРЕСА_3 та роз`яснила право позивача на звернення до суду із клопотанням скасування заборони на відчуження нерухомого майна /а.с.10-11/.

Суд звертає увагу на те, що саме нотаріальна контора неправомірно зареєструвала арешт на квартиру Позивача, оскільки лист слідчого прокуратури від 18.07.2020 року про накладення заборони на відчуження на квартиру містив вимогу про накладення заборони на відчуження, за умови, що власником цієї квартири є громадяни ОСОБА_5 або ОСОБА_6 . Однак, за даними Договору купівлі продажу від 04.12.2001 року, з 17.10.2001 року вказана квартира належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу від 17.10.2001 року до моменту її продажу Позивачу 04.12.2001 року і не належала громадяни ОСОБА_5 та/або ОСОБА_6 .

Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача, а саме - по причині арешту, незаконно накладеного Відповідачем позбавлена можливості успадкувати частку в квартирі після смерті матері та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на цю частку.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року; №14-496цс18 від 15 травня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Рішення про зняття арешту з майна є підставою для зняття його заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 200, 206, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати обтяження у вигляді арешту, накладене Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою на підставі листа Прокуратури міста Чернівці від 18.07.2002 року за № 06/1126П-01, архівний номер: 2430631CHERNOVTSY2, архівна дата: 07.08.2002, дата виникнення: 07.08.2002, № реєстра: , внутр. № В8011С2829F3512D8452, коментарій: вх.829.

Рішення може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко