СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/1016/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора (03148, м.Київ, вул..Гната Юри, 9) про встановлення факту , що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту здійснення державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Дмитрієвою Т.М. у договорі купівлі- продажу квартири, укладеного 02.04.2001 року, предметом якого є житлова квартира АДРЕСА_2 , зареєстрованого за № 1с-204 посвідчувального напису- другого квітня дві тисячі першого року.

В обґрунтування заяви посилався на те, що 02.04.2001 р. ОСОБА_2 з ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Дмитрієвою Т.М. На підставі зазначеного договору ОСОБА_2 придбано житлову квартиру АДРЕСА_2 . При посвідченні договору купівлі-продажу в посвідчу вальному написі державного нотаріуса 12-тої Київської державної нотаріальної контори Дмитрієвої Т.М. відсутня дата посвідчення зазначеного договору, тобто допущена помилка, яка перешкоджає володіти, користуватися та розпоряджатися приватною власність на свій розсуд. Причиною відсутності дати посвідчення договору купівлі-продажу кватири у посвідчувальному написі є помилкою державного нотаріуса 12-тої Київської державної нотаріальної контори Дмитрієвої Т.М.. Внаслідок такої помилки, у заявника виникла відсутність можливості в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, і як наслідок винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За нормою ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» прави про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Спір щодо спадкового майна, у тому числі і встановлення факту спадкування, підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою приватного нотаріуса КМНО від 28.09.2020р. заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки в посвідчувальному написі державного нотаріуса поданого договору купівлі-продажу АДРЕСА_2 на ім`я померлого відсутня дата посвідчення зазначеного договору.

Виходячи зі змісту поданої заяви, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення права власності на квартиру.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. (ч.4 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України)

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити, так як заявлені вимоги не відносяться до вимог, які повинні розглядатися у порядку окремого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-261, 293, 315 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора (03148, м.Київ, вул..Гната Юри, 9) про встановлення факту , що має юридичне значення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко