Справа № 226/2010/20
Провадження №2/226/695/2020
РІШЕННЯ

іменем України

заочне

12.11.2020 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Козлової Д.В.,

представника позивача адвоката Платонової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 і на обґрунтування вимог вказав, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10.01.2020 приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу Шиманським Є.І., реєстровий номер 74, він є власником квартири АДРЕСА_1 . Колишній власник квартири ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі по теперішній час, але фактично не мешкає в ній з січня 2019 року, постійно проживаючи в Російській Федерації. Адреса її проживання позивачеві невідома. Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає йому у користуванні і розпорядженні майном, і з метою захисту свого права власності він просить суд визнати її такою, що втратила право користування квартирою.

ІІ. Позиції сторін, заяви (клопотання) учасників справи, пояснення свідків у справі.

В судове засідання позивач не з`явився, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без його участі.

Представник позивача адвокат Платонова О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і наполягала на їхньому задоволенні. Просила ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, повідомлялася про дату та час судового розгляду справи у встановлений цивільним процесуальним законодавством спосіб, відзиву, а також будь-яких заяв або клопотань судові не надала, про причини неявки суд не повідомила.

Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

Допитані судом за клопотанням сторони позивача свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є сусідами позивача, підтвердили суду окремо одна від одної, що відповідач ОСОБА_2 дійсно з січня 2019 року не мешкає в спірній квартирі, оскільки виїхала на постійне місце мешкання до РФ. Влаштувалася там, а потім у січні 2020 року приїжджала з метою продажу квартири, продала її позивачеві. Виписуватися не стала, оскільки були питання по пенсії, вона казала, що випишеться з квартири, коли переведе свою пенсію до РФ. Потім почалися карантинні обмеження і вона так і не приїхала.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 08.09.2020 відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, призначено справу до розгляду на 05.10.2020, відповідачеві запропоновано подати відзив на позовну заяву.

05.10.2020 і 22.10.2020 через неявку відповідача та за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладався .

12.11.2020 в судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України судом постановлено ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки відповідач, яка у встановлений законом спосіб повідомлялася про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася до суду без повідомлення причин своєї неявки, не подала відзиву на позов, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

VI. Встановлені судом фактичні обставини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 10.01.2020 приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу Шиманським Є.І., реєстровий номер 74; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №195917803 від 10.01.2020 (а.с.8-10).

Колишнім власником квартири і продавцем за вказаним вище договором є відповідач ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради №7861 від 11.08.2020 відповідач ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 16.07.1980 (а.с.11), реєстрація відповідача за цією адресою на час розгляду справи також підтверджена відомостями, витребуваними судом (а.с.16).

Як вбачається з акту №9 від 04.08.2020 ОСББ «Колос», ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , фактично не мешкає з січня 2019 року (а.с.12).

V. Норми права, що застосовуються судом, і оцінка суду.

Правовідносини в даній справі регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За нормою ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частина перша ст.16 ЦК України закріплює право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України у поєднанні з положеннями ст.150 ЖК України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності в формі пред`явлення вимоги про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права власності власник має право вимагати усунення відповідних перешкод.

За положеннями ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно Закону N475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Таким чином, закон гарантує захист права власності шляхом застосування певних способів захисту, передбачених ст.ст.16,386,391 ЦК України.

Оскільки дослідженими у справі доказами письмовими документами та показами допитаних свідків достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 фактично не мешкає в квартирі позивача, договірних відносин щодо винаймання житла між ними немає, дій щодо добровільного зняття з реєстрації відповідач не здійснює, суду про будь-які обставини, що мають значення для справи, відповідачем не повідомлено, а реєстрація її місця проживання у квартирі позивача перешкоджає йому здійснювати повною мірою права користування і розпорядження майном, суд вважає доцільним визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,12,13,81,263-265,280-284,288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про його перегляд відповідачем та подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлене 17.11.2020.

Суддя: В.С. Салькова