Справа № 128/2783/20
РІШЕННЯ
Іменем України

16.11.2020 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі, в якому в них з відповідачем народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За рішенням суду від 22.11.2004 з відповідача присуджено до стягнення на користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі 35 % його заробітку, щомісячно, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.10.2004. У вересні 2020 року дочка сторін почала навчатися у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського на факультеті історії, права і публічного управління, на бюджетній формі навчання. В зв`язку із вступом дитини до вищого навчального закладу позивач понесла значні витрати на придбання: ноутбуку та комплектуючих до нього на суму 15 438, 00 грн, у зв`язку із необхідністю забезпечення дистанційного навчання через запровадження карантину, придбання канцтоварів на суму 155, 80 грн, придбання одягу на суму 5 564, 00 грн. Позивач зазначає, що це лише та частина витрат, які вона може підтвердити документально, водночас загальна кількість витрат, які вона понесла в зв`язку із підготовкою дитини до вступу у вищий навчальний заклад, значно більша.

Відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину та навіть аліменти сплачує не в повному обсязі. За вказаних обставин позивач просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати в сумі 10 578, 90 грн, що складає половину сплачених нею коштів.

Ухвалою суду від 19.10.2020 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 15).
Відповідач, на підставі ст. 178 ЦПК України, надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що такі витрати як канцтовари та одяг не є додатковими витратами, а охоплюються аліментними зобов`язаннями, вони не пов`язані з розвитком здібностей дитини чи її лікуванням або будь-якими іншими особливими обставинами. Щодо придбання позивачкою ноутбуку для забезпечення дистанційного навчання дитини зазначив, що позивачка не надала доказів, що підтверджують навчання доньки на дистанцій формі, та вказав, що долучена нею квитанція на придбання ноутбуку не має необхідних реквізитів, що дають змогу ідентифікувати покупця даного товару та його приналежність саме їхній доньці. Також вказав, що сплачує аліменти та протягом 2016-2018 років переказував дитині додаткові кошти, окрім аліментів. Зазначив, позивач не зверталась до нього в позасудовому порядку щодо необхідності сплати додаткових витрат на дитину. Згідно поданого відзиву відповідач також вказав, що позивачкою не доведено, що здобуття дочкою вищої освіти зумовлено особливими обставинами та розвитком ї здібностей, та при цьому донька навчається на бюджетній формі навчання, що передбачає безкоштовність такої освіти та отримання нею стипендії. Вважає, що витрати, про які зазначає позивачка, повинні покриватися за рахунок аліментів на утримання дитини, які він сплачує. Також просив врахувати, що на його утриманні перебувають діти від іншого шлюбу, яких він утримує та що він у жовтні був звільнений з роботи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак попередньо подала суду заяву, якою вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, розгляд справи просить проводити за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої проти позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених ним у відзиві, просив розглянути справу за наявними матеріалами у його відсутність.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 08.04.2003, та відповідачем не заперечується (а.с. 4).

За рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.11.2004, з відповідача стягнуто аліменти на утримання спільної з позивачем доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 35% його заробітку щомісячно, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.10.2004, що підтверджується копією відповідного рішення суду (а.с. 7).

На підставі вищевказаного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.11.2004 було відкрито виконавче провадження з метою примусового стягнення аліментів, що підтверджується копією постанови про відкриття провадження (а.с. 6).

Донька сторін ОСОБА_4 дійсно навчається на першому курсі ступеня вищої освіти бакалавра факультету історії, права і публічного управління за спеціальністю 014.03 Середня освіта (Історія) денної, бюджетної форми навчання, термін навчання з 15.09.2020 по 30.06.2024, що підтверджується відповідною довідкою, виданою за місцем навчання від 21.09.2020 за № 17/101 (а.с. 9).

На підтвердження понесених додаткових витрат на придбання товарів позивачем надано суду копії відповідних квитанцій, а саме про придбання ноутбуку, сумки, програмного забезпечення та пакету налаштувань на суму 15 438 грн., одягу на суму 2 098 грн., 869 грн. та 2 597 грн., а також канцтоварів на суму 155, 80 грн. (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого Іллінецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану 14.06.2018, відповідач по справі ОСОБА_2 14.06.2018 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с. 27).
В новому шлюбі у відповідача народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 14.06.2018 (а.с. 28).

Згідно копії посвідчення батьків багатодітної сім`ї, виданого 23.08.2018, строком дії до 13.03.2024, відповідач по справі має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей (а.с. 29).

Відповідно до копії судового наказу, виданого Іллінецьким районним судом Вінницької області 04.04.2019, та копії ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 11.04.2019, з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина від нового шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28.03.2019 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 30, 31).
Згідно з довідкою, виданою військовою частиною НОМЕР_1 за № 67 від 21.08.2020, та копією довідки про доходи від 17.08.2020 № 63, відповідач працював у Могилів-Подільському прикордонному загоні на посаді «Інспектор прикордонної служби І категорії-старший технік (фахівець зв`язку)» та сплачував аліменти на утримання сина від нового шлюбу ОСОБА_8 , 2018 р. н., та за період з травня 2019 року по серпень 2020 року, ним було сплачено всього 46 640, 89 грн (а.с. 32, 33).
Відповідно до копії довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 за № 102 від 04.11.2020, з грошового забезпечення відповідача ОСОБА_2 дійсно утримувалися аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_3 , з 01.12.2018 по 28.10.2020, а саме за вказаний період було утримано аліменти на загальну суму 77 413, 42 грн (а.с. 34).
Згідно копії витягу з наказу від 28.10.2020 № 385-ос, відповідача ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку із закінченням строку контракту (а.с. 35).
Також відповідачем надано копії квитанцій за 2016-2018 роки про перерахування коштів на ім`я позивачки (а.с. 36 - 46).
Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 185 СК України, той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 по справі № 749/106/17 (№6-1489цс17) роз`яснив, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи перелік витрат на дітей, які позивачка вказує саме як додаткові витрати, суд вважає, що такі витрати як придбання ноутбука та комплектуючих до нього, одягу та канцтоварів для дитини(а.с. 10) у зв`язку зі вступом дитини до вищого навчального закладу, не є додатковими витратами, а охоплюється аліментними зобов`язаннями, вони не пов`язані з розвитком особливих здібностей дитини чи її лікуванням або будь-якими іншими особливими обставинами. Так, позивачкою не доведено, що придбання цих речей зумовлено саме розвитком особливих здібностей дитини, а не звичайних потреб кожної дитини.

Згідно ст. 3 Закону України «Про освіту», кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих.
Так, позивачкою не доведено, що здобуття дочкою вищої освіти зумовлено особливими обставинами та розвитком її здібностей.

Згідно ст. 47 Закону України «Про вищу освіту», освітній процес - це інтелектуальна, творча діяльність у сфері вищої освіти і науки, що провадиться у закладі вищої освіти (науковій установі) через систему науково-методичних і педагогічних заходів та спрямована на передачу, засвоєння, примноження і використання знань, умінь та інших компетентностей у осіб, які навчаються, а також на формування гармонійно розвиненої особистості.

Тобто здобуття вищої освіти не зумовлено розвитком особливих здібностей дитини, а є реалізацією її права на вільний вибір професії, що вимагає певних знань та умінь, що здобуваються під час навчання у відповідному навчальному закладі.

Тому суд вважає, що такі витрати повинні покриватися за рахунок аліментів на утримання дитини.

В ухвалі Верховного Суду від 30.07.2018 по справі №522/6424/16-ц зазначено, що витрати з придбання канцелярських товарів, одягу та взуття є такими, що не відносяться до додаткових в розумінні статті 185 СК України, а входять до складу аліментних платежів, які відповідач сплачував щомісячно.

Також Верховний Суд у постанові від 26.08.2020 по справі №336/1488/19 зауважив, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, враховуючи, що позивачкою не доведено понесення нею додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_3 , що зумовлені саме особливими обставинами, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 141, 185 СК України, ст.ст. 141, 211, 223, 247, 259, 263, 265, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , поштовий індекс: НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 23.11.2020.

Суддя: