Справа № 214/5790/20
2/214/2687/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

05 листопада 2020 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши заяву подану ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , поданої її представником ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просить суд здійснити поділ майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; гаражу в блоці № НОМЕР_1 , з підвалом загальною площею 77 кв.м., який знаходиться у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, ГБК «Саксаганець», гараж НОМЕР_2 , та визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину гаражу; гаражу в блоці № НОМЕР_1 з підвалами загальною площею 80,5 кв.м., який знаходиться у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ГБК «Саксаганець», гараж НОМЕР_3 та визнати за позивачкою право власності на Ѕ частину гаражу; судові витрати покласти на відповідача.

Одночасно із позовною заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, а саме: гаражу в блоці № НОМЕР_1 , з підвалом загальною площею 77 кв.м., який знаходиться у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, ГБК «Саксаганець», гараж НОМЕР_2 ; гаражу в блоці № НОМЕР_1 з підвалами загальною площею 80,5 кв.м., який знаходиться у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ГБК «Саксаганець», гараж НОМЕР_3 ; двокімнатну квартиру, житловою площею 29,0 кв.м., загальною площею 47,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши доводи, викладені в заяві та матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №220602110 від 17.08.2020 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить: гараж в блоці № НОМЕР_1 , з підвалом загальною площею 77 кв.м., який знаходиться у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, ГБК «Саксаганець», гараж НОМЕР_2 ; гараж в блоці № НОМЕР_1 з підвалами загальною площею 80,5 кв.м., який знаходиться у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ГБК «Саксаганець», гараж НОМЕР_3 , та згідно договору купівлі-продажу двокімнатна квартира, житловою площею 29,0 кв.м., загальною площею 47,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі є поділ спільної сумісної власності подружжя та заявлений представником позивача захід забезпечення позову є взаємопов`язаним з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких вона звернулася до суду. Отже, суд знаходить правові підстави щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-150, 153, 258, 260, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву подану ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на гараж в блоці № НОМЕР_1 , з підвалом загальною площею 77 кв.м., який знаходиться у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, ГБК «Саксаганець», гараж НОМЕР_2 ; гараж в блоці № НОМЕР_1 з підвалами загальною площею 80,5 кв.м., який знаходиться у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ГБК «Саксаганець», гараж НОМЕР_3 ; двокімнатну квартиру, житловою площею 29,0 кв.м., загальною площею 47,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які належить на праві власності ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її винесення.

Копію ухвали направити Саксаганському відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для негайного виконання, та іншим особам, яких стосуються заходи забезпечення позову для відома.

Попередити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 15 днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя А.В. Ткаченко