Дата документу 18.12.2020
Справа № 332/1698/20
Провадження № 2/937/3869/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та клопотання про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить провезти розділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділивши ОСОБА_1 від загальної суми коштів у розмірі 30650 доларів США, що за курсом НБУ складає 831841 грн. 00 коп. 1/2 частину у розмірі 14000 доларів США, що за курсом НБУ складає 379960 грн. 00 коп.; визнати право власності ОСОБА_1 на кошти у розмірі 14000 доларів США, що за курсом НБУ складає 379960 грн. 00 коп. розміщені на депозитному рахунку в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» оформлений на ім`я ОСОБА_2 ; стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на кошти на всіх депозитних рахунках у розмірі 14000 доларів США, що за курсом НБУ складає 379960 грн. 00 коп., розміщені на депозитних рахунках в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» оформлені на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в тому числі депозитні рахунки № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 . Оскільки є підстави вважати, що всі спільні кошти відповідачки може привласнить собі, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду, зазначені обставини є підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення позову з метою захисту майнових інтересів позивача.

18 грудня 2020 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Розгляд справи проводиться в порядку загального позовного провадження.

Суд, дослідивши позовну заяву, заяву про забезпечення позову та додатки до них, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В рішенні від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що втручання у право особи, захищене статтею 1 Першого протоколу, має бути виправданим. У цьому зв`язку Суд знову наголошує на необхідності підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар" (див. рішення у справі Брумареску, п. 78).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 по справі № 381/4019/18 висловила висновки щодо застосування норм права, згідно яких співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд установлює під час ухвалення рішення по суті спору, в зв`язку з чим відсутні підстави для відмови у вжитті заходів забезпечення позову з огляду на недоведеність або необґрунтованість заявлених позовних вимог. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна не призведе до невиправданого обмеження майнових прав власника, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Вказаний вид забезпечення позову не впливає на матеріальний стан власника майна та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи предмет спору встановлення обсягу майна подружжя, що було придбано за спільні кошти, яке підлягає розподілу, зокрема, обсяг розміщених депозитів та їх наявність на час розгляду справи, підстави даного позову, ціну позову, яка складає 379 690 грн., беручи до уваги існування спору між сторонами, з метою забезпечення захисту прав позивача ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, а тому слід накласти арешт на кошти на всіх депозитних рахунках у розмірі 14000 доларів США, що за курсом НБУ складає 379960 грн. 00 коп., розміщені на депозитних рахунках в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» оформлені на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в тому числі депозитні рахунки № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , до вирішення справи по суті.

Крім того, позивач ОСОБА_1 подав клопотання про витребування доказів по справі, а саме просить витребувати від ПАТ «Державний ощадний банк України» інформацію про наявність депозитних рахунків на ім`я ОСОБА_2 за період з 2011 року по теперішній час, за їх наявності надати копії договорів та всіх додатків до них, квитанції або виписку по рахунку коштів за весь період.

Згідно вимог ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 6 статті 84 ЦПК України визначено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Згідно з ч. 7 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч. 8 ст. 84 ЦПК України, у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

З урахування викладеного та враховуючи обставини справи, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та витребувати від ПАТ «Державний ощадний банк України»» інформацію про наявність депозитних рахунків на ім`я ОСОБА_2 за період з 2011 року по 15 липня 2020 року, за їх наявності надати копії договорів та всіх додатків до них, квитанції або виписку по рахунку коштів за весь період.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 84, 149-153, 157, 247, 258-260, 353 ЦПК України, правовим висновком Великої Палати Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 по справі № 381/4019/18, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Накласти арешт на кошти на всіх депозитних рахунках у розмірі 14000 доларів США, що за курсом НБУ складає 379960 грн. 00 коп., розміщені на депозитних рахунках в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» оформлені на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в тому числі депозитні рахунки № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 роки з дня постановлення даної ухвали, тобто до 18 грудня 2023 року.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Учасник справи може подати до суду вмотивоване клопотання про скасування заходу забезпечення позову.

Заяву позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати від Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» інформацію про наявність депозитних рахунків на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 2011 року по 15 липня 2020 року, за їх наявності надати копії договорів та всіх додатків до них, квитанції або виписку по рахунку коштів за весь період

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Копію ухвали негайно направити до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г) для виконання, іншим особам для відома.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складання, з урахуванням пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення (ухвала), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ