Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засіданні Гальчинській А.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Фасулакі П.Є.,

представника відповідачів - адвоката Лелюх Л.П.,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку; за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку; за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

27.08.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просив визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати Подільський РВ ГУ ДМС України у м. Києві та Подільську районну в м. Києві державну адміністрацію Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб зняти відповідачку з реєстрації місця проживання. Мотивує позов тим, що він є співвласником вищевказаного будинку, на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 02.11.2000 року. Зазначає, що відповідач ОСОБА_3 є колишньою дружиною позивача, проте з 2010 року не проживає за вищевказаною адресою, її особисті речі відсутні, за надані житлово-комунальні послуги не сплачує, у зв`язку з чим позивач несе додаткові фінансові затрати на їх оплату. Вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням як така, що не користуються ним більш 6 місяців без поважних причин (справа № 758/11244/18).

28.08.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 , в якому просив визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати Подільський РВ ГУ ДМС України у м. Києві та Подільську районну в м. Києві державну адміністрацію Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб зняти відповідачку з реєстрації місця проживання. Мотивує позов тим, що він є власником вищевказаного будинку, на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 02.11.2000 року. Зазначає, що відповідач ОСОБА_4 дочкою позивача, проте з 2010 року не проживає за вищевказаною адресою, її особисті речі відсутні, за надані житлово-комунальні послуги не сплачує, у зв`язку з чим позивач несе додаткові фінансові затрати на їх оплату. Вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням як така, що не користуються ним більш 6 місяців без поважних причин (справа № 758/11315/18).

08.11.2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили вселити їх у квартиру АДРЕСА_2 ; зобов`язати ОСОБА_1 надати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ключі від усіх замків на вхідних дверях вищевказаного будинку; зобов`язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перешкоди у користуванні кв. АДРЕСА_2 . Свої вимоги обґрунтовують тим, що з 29.07.1999 року і по теперішній час вони зареєстровані в приватному будинку АДРЕСА_3 . Зазначають, що на даний час проживають у кім. АДРЕСА_4 , куди вони були переселені 31.10.2010 року, оскільки 15.10.2010 року за адресою їх проживання сталась пожежа. Позивачі на даний час змушені проживати в будинку маневреного житлового фонду, який використовується для тимчасового проживання, іншого житла в них немає, придбати житло вони не в змозі. Крім того, багаторазові спроби вселитися до спірного помешкання, не принесли результатів, оскільки відповідач чинить позивачам перешкоди у користуванні вищевказаним житлом, змінив замки в будинку та не допускає їх до помешкання (справа № 758/14745/18).

Ухвалою суду від 02.07.2019 року цивільні справи № 758/11244/18 - за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Подільський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві, Подільська районна в місті Києві Державна адміністрація в особі Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку; № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 - за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Подільський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві, Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку; № 758/14745/18 - за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням - об`єднано в одне провадження.

Під час підготовчого провадження треті особи - Подільський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві, Подільська районна в місті Києві Державна адміністрація в особі Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб - протокольною ухвалою виключені зі складу учасників справи.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні просили визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, надали пояснення аналогічні викладеним в позовах. Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не визнали, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що вказані особи мають інше житло. Позивач додав, що РДА відремонтувала пошкоджений його будинок та він повернувся до нього проживати, а відповідачі залишились проживати в тому житлі, яке їм було видано в зв`язку з пожежею. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач не чинив, вони самі не повертались та не цікавились житлом.

Представник відповідачів в судовому засіданні просив задовольнити позов про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовів, надав пояснення аналогічні викладеним в позові. Додала, що рішенням апеляційного суду ОСОБА_1 вже відмовлялось у визнанні відповідачів такими, що втратили право користування житлом, та після цього обставини не змінились. Наполягає, що позивач чинив перешкоди в користуванні житлом.

Третя особа в судовому засіданні підтримав позов про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та просив відмовити в задоволенні позову про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником 70/100 частин приватного будинку АДРЕСА_3 , відповідно до рішення суду Подільського районного суду м. Києва від 02.11.2000 року (справа № 2-341/2000), право власності якого зареєстровано в установленому законом порядку. Дана частина будинку є квартирою АДРЕСА_5 .

Згідно з матеріалами справи, з 27.08.1986 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Подільського районного суду м.Києва від 14.11.2011 р. (справа № 2-4093/11).

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 16.01.2012 р. вищевказане рішення залишено без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_3 - без задоволення.

Від спільного життя сторони мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 вселилась в квартиру АДРЕСА_2 в 1999 р. як член сім`ї власника житла.

З довідки форми № 3, виданої КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» від 03.06.2015 р., вбачається, що в спірному житловому приміщенні зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власник - з 25.03.1959 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - з 28.06.1994 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружина - з 29.07.1999 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - з 29.07.1999 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.10.2010 року внаслідок пожежі в приватному будинку по АДРЕСА_3 , пошкоджено вогнем та водою при тушінні пожежі покрівля та перекриття будинку.

31.10.2010 року сім`я ОСОБА_1 в складі трьох осіб була тимчасово переселена до будинку маневреного фонду КП «Спецжитлофонд» по АДРЕСА_6 .

Відповідно до Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 06.10.2011 р. вищевказаний будинок був відновлений.

Згідно листа від 28.02.2012 р. за вих.№ 569 Подільська РДА в м.Києві на колективне звернення педагогів гімназії № 34 «Либідь» з питання постановки на квартирний облік ОСОБА_3 повідомила про те, що в разі реєстрації та проживання ОСОБА_3 разом з дочкою в гуртожитку по АДРЕСА_7 , для вирішення питання постановки на квартирний облік необхідно звертатись до відділу обліку та розподілу житлової площі Шевченківської РДА в м.Києві.

Згідно довідки, виданої КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» 02.08.2013 р. за вих.№ 188 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживають.

Згідно актів від 22.08.2012 р. та 11.10.2013 р., складених посадовими особами ЖЕД по обслуговуванню приватного сектора Подільського району м.Києва та підписаного сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , колишня дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , з 2010 р.

Як вбачається з довідки, виданої Керуючою компанією з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва 17.05.2016 р. за вих.№ 1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за вищевказаною адресою, але не проживають.

Відповідно до довідки КП «Спецжитлофонд» від 13.01.2017 року № 33 вбачається, що ОСОБА_3 разом з дочкою ОСОБА_4 тимчасово мешкають у кімнаті АДРЕСА_11 , згідно з договором оренди від 20.11.2012 року № 5243.

Сторона відповідача не заперечувала того факту, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійного проживання в маневреному фонді КП «Спецжитлофонд» по АДРЕСА_6 , з 31.10.2010 р., зазначаючи про це у своїй позовній заяві.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що відповідачі не мешкають у спірному житловому приміщенні з 31.10.2010 р.

Заперечуючи проти позовів ОСОБА_1 та наполягаючи на задоволенні свого позову, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стверджують, що ОСОБА_1 чинив їм перешкоди у користуванні спірним житлом. ОСОБА_1 , навпаки, стверджував, що відповідачі мали можливість проживати після відновлення будинку, але не захотіли повертатись та залишились проживати в кімнаті, яка була виділена в зв`язку з пожежею.

Перевіряючи доводи учасників справи, суд виходить з такого.

В судовому засіданні встановлено, що відновлення пошкодженого пожежею будинку, що належить позивачу ОСОБА_1 , відбулось в жовтні 2011 р.

Як вбачається з матеріалів справи, в серпні 2015 р. ОСОБА_1 вже звертався до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та рішенням Подільського районного суду м.Києва від 15.08.2016 р. у справі № 758/8833/15-ц його позов був задоволений.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 17.01.2017 р. зазначене вище рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 скасовано та постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Як вбачається з рішення суду апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду, апеляційний суд вказав на те, що обставини справи не дають підстав вважати, що відповідачі без поважних причин не проживають у спірній квартирі.

Між тим, відповідачами у даному судовому провадженні не надано належних та допустимих доказів про те, що з січня 2017 р. (тобто після рішення апеляційного суду) позивач чинив перешкоди в користуванні спірною квартирою.

Як вбачається з матеріалів справи, зі своїм позовом про усунення перешкод в користуванні житлом та вселенні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись лише в листопаді 2018 р., тобто після звернення до суду ОСОБА_1 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, який звернувся до суду в серпні 2018 р.

Документів про те, що відповідачі оплачували свою частину житлово-комунальних послуг за спірну квартиру (і тим самим не втратили інтересу до спірної квартири) суду не надано.

Документів про те, що відповідачі звертались до органів поліції в зв`язку з тим, що позивач не впускає відповідачів до спірної квартири, суду також не надано.

Допитані в судовому засіданні як свідки з боку позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є сусідами позивача, та свідок ОСОБА_10 , що є знайомою позивача, підтвердили, що відповідачі не проживають у спірній квартирі та перешкод з боку позивача у користуванні даною квартирою відповідачами не було.

У суду немає підстав ставити під сумнів обставини, повідомлені свідками.

Суд не приймає до уваги показання допитаного з боку відповідачів свідка ОСОБА_11 , оскільки про відомі факти щодо спору йому відомо зі слів самої відповідачки ОСОБА_3 .

Суд не приймає до уваги показання допитаної з боку позивача свідка ОСОБА_12 , оскільки вона є дочкою третьої особи у справі ОСОБА_2 та онукою позивача ОСОБА_1 , а тому заінтересована в розгляді справи.

Вказані обставини дають підстави дійти висновку про те, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість користування, з січня 2017 р. не користується вищевказаним житлом без поважних причин, майно та речі їх у вказаному житлі відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які на суперечать закону. При здійснені своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право користуватися чужим майном регламентується ст.ст.401-402 ЦК України, відповідно до яких право на користування чужим майном може бути встановлено на підставі договору, закону, заповіту або рішенням суду.

Стаття 405 ЦК України передбачає право користування житлом членами сім`ї власника житла, які проживають разом з ним.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 статті 64 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 64 ЖК України визначено, що до членів сім`ї належать дружина, їх діти (при цьому ст.6 СК України, що статус дитини має особо до досягнення нею повноліття) і батьки.

Відповідно до ст.156 ч.4 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє права користування займаним житловим приміщенням.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що домовленості між позивачем та відповідачами щодо проживання у квартирі, що є власністю позивача, не було.

Відповідачі не надали суду доказів на підтвердження того, що з січня 2017 р. і по теперішній час вони не проживають у будинку внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 , в той час як позивач довів факт того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживали у спірному житлі

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає встановленим те, що відповідачі не користувались вищевказаним житлом без поважних причин, чим перешкоджають позивачу, як єдиному власнику, повноцінно користуватися своєю власністю, порушуючи його законні права та інтереси, а тому права позивача підлягають судовому захисту.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , необхідно визнати такими, що втратили право користування житлом - квартирою АДРЕСА_2 .

А відтак, вказані вимоги позивача підлягають задоволенню.

При цьому, позивачем ставиться питання про зняття з реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Дана позовна вимога не може бути задоволена судом з огляду на таке.

Відповідно до частини першої ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині зняття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстраційного обліку, оскільки наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вищезазначеного закону є підставою для зняття особи з реєстрації.

При цьому, у разі відмови компетентного органу зняти особу з реєстраційного обліку на підставі даного судового рішення, в разі набрання ним законної сили, така відмова (бездіяльність) може бути оскаржена в адміністративному порядку.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовів ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщення, то позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням не підлягає задоволенню.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, оскільки засновані на законі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а в задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно відмовити, оскільки він є безпідставним та не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, ст.ст.9, 64, 156 ЖК України, ст.ст.316-319, 321, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_4 ), третя особа: ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .

В частині позовних вимог ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_4 ), третя особа: ОСОБА_2 про зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_5 ), третя особа: ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .

В частині позовних вимог ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_5 ), третя особа: ОСОБА_2 про зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

В позові ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа: ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подільського районного

суду м.Києва Н.М. Ларіонова