РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Чемезової Г.О.

представника позивача ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Гранітненської сільської ради Волноваського району Донецької області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, зазнаючи на обгрунтування своїх позовних вимог наступне.

З 16.09.2006 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі в відповідачем ОСОБА_2 . В період шлюбу в них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбне життя з відповідачем не склалося. Рішенням Тельманівського районного суду Донецької області від 16.03.2012 року шлюб з відповідачем розірваний, дитина залишались проживати з матір`ю. Вказаним рішенням з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання доньки. На початку військових дій у Донецькій області у 2014 році відповідач поїхав проживати до м. Донецьк. З травня 2013 року відповідач аліменти на дитину не виплачує, доньку самостійно утримує та виховує позивачка. З травня 2013 року, більше ніж п`ять років, відповідач жодного разу не спілкувався з дитиною. Не цікавиться її життям, здоров`я, успіхами, розвитком навчанням. Не вітає зі святами та днем народження. Не дарує подарунків та не купує жодної іграшки, одягу, інших необхідних для дитини речей. Дитина знаходиться на повному утримані позивачки. Відповідач не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Враховуючи зазначене, просила позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19.08.2020 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги свого довірителя з підстав, викладених у позові, просили їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.

Позивачка ОСОБА_1 до судове засідання не з`явилась, у позові просила справу розглянути без її участі у судовому засіданні, проте винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання (а.с. 20), у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України здійснює заочний розгляд справи.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Гранітненської сільської ради Волноваського району Донецької області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засіданні, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Тельманівського районного суду Донецької області від 16.03.2012 року розірвано шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 . Вказаним рішенням з відповідача стягнуті аліменти на користь позивачки у розмірі 107,30 копійок (а.с. 8-9).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що батьками останньої є позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.11).

Допитана в якості свідка представник позивача ОСОБА_4. у судовому засіданні показала, що з позивачкою ОСОБА_1 знайома з 2010 року, підтримують дружні стосунки. На той час позивачка та її чоловік відповідач по справі орендували житло в м.Волноваха. В 2012 році шлюб між ними було розірвано. Приблизно в 2014 році відповідач виїхав на тимчасово непідконтрольну український владі територію. З того часу він не спілкується з дружиною та дитиною. Не надає жодної матеріальної допомоги. Не вітає зі святами, не цікавиться життям дитини, її розвитком. Взагалі не приймає ніякої участі у вихованні дитини. На теперішній час дитині вже 13 років, мати утримає її самостійно. Відповідач жодного інтересу до дитини не проявляє.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що є подругою позивачки ОСОБА_1 . В 2012 року позивачка розлучилася з відповідачем. Приблизно в 2014 році останній виїхав на тимчасово непідконтрольну українській владі територію і з того часу жодного разу не зустрічався з дитиною. Відповідач не цікавиться життям дитини, не приймає участь в її вихованні, не надає ніякої матеріальної допомоги. Донька перебуває на повному отриманні матері. Відповідач навіть не телефонує дитині, не вітає її зі святами та день народженням. Взагалі не проявляє до дитини ніякого батьківського піклування.

Відповідно до ч.4 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч.5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності з ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження належними та достатніми доказами, якими зокрема є показання допитаних у судовому засіданні свідків, той факт, що відповідач ОСОБА_2 з 2014 року ухиляється та свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини. На підставі чого суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 141 КПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені останньої судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Гранітненської сільської ради Волноваського району Донецької області про позбавлення батьківських задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 29 жовтня 2020 року.

Суддя Т.В. Безрук