Справа №477/3127/19
Провадження №2/477/40/20
08 квітня 2020 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої - судді Саукової А.А.,
із секретарем судового засідання - Тристан В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
В обґрунтування свого позову зазначав, що 24 липня 2012 року між Банком та відповідачем був укладений договір кредиту шляхом підписання заяви-анкети та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ "КБ "Приватбанк" з оформленням пластикової кредитної картки. Відповідно до укладеного договору позивач надав кредит в сумі 1800 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Однак позичальник не виконав умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту та відсотків за користування ним, в зв`язку з чим за ним виникла зазначена заборгованість, яку позивач просив стягнути в повному розмірі.
В судове засідання представник позивача за позовом не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав заяви з проханням здійснити заочний розгляд справи за його відсутності, а позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав.
Ухвалою суду від 08 квітня 2020 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього ж передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов`язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом.
Виходячи з вимог статей 526 та 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Пунктом 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 2 ст. 1067 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2012 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ "КБ "Приватбанк", за змістом якої він погодився, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з даним договором до його укладання і погодився з його умовами.
Згідно з укладеним таким чином договором відповідач отримав кредитну карту на час оформлення якої за користування кредитом позичальник повинен був сплачувати відсотки за базовою ставкою 30,00 % на рік на залишок заборгованості.
В подальшому, в вересні 2014 року ця процентна ставка була збільшена Банком до 34,80% річних, а в квітні 2015 року до 43,20 %.
Відповідно до пункту 1.1.3.2.3. Умов та Правил Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менші як за 7 днів до введення змін повідомити клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду, нові умови вважаються прийнятими.
Згідно з п. 2.1.1.5.4. Умов і Правил при незгоді з змінами правил та тарифів банку Клієнт має право звернутися до банку для розірвання договору та погасити заборгованість.
З матеріалів справи вбачається, що в вересні 2014 року ця процентна ставка була збільшена Банком до 34,80% річних, а в квітні 2015 року до 43,20 %.
Разом з тим, відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.
Отже, незважаючи на те, що пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил передбачено право Банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів за користування кредитом, таке збільшення, з огляду на вказані приписи ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України та зазначені обставини справи, є нікчемним.
На підставі викладеного, проценти за користування кредитом повинні були нараховуватися Банком з 1 вересня 2014 року до 31 жовтня 2019 року виходячи із 30,00 % річних.
Тому суд не може прийняти як належні докази, надані Банком розрахунки заборгованості за користування кредитом у в частині розрахунку боргу по процентам.
В дійсності, розмір заборгованості по процентам у відповідача перед Банком за період з 1 вересня 2014 року по 31 жовтня 2019 року становить 2484,96 грн. = 326,61 грн. (борг по процентам, який існував до 01 вересня 2014 року) + 2158 грн. 35 коп. (1372 грн. 56 коп. х 30,00 % : 360 днів х 1887 дня). (де: 1372 грн. 56 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1887 - кількість днів, на яку нараховується заборгованість, тобто з 1 вересня 2014 року по 31 жовтня 2019 року, а 30.00 % - процентна ставка на рік).
Розрахунок проведено за формулою: Зт х 30,00% : 360 х Дн ( де: Зт заборгованість за тілом, 30,00% - процентна ставка за рік, 360 - календарні дні згідно п. 2.1.1.12.6 Правил та умов Дн - кількість днів).
На підставі викладеного, вимога позивача про стягнення заборгованості по відсоткам задоволенню не підлягають.
Крім того, на думку суду у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені та комісії слід відмовити з наступних підстав.
Так, згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил у разі виникненні прострочених зобов`язань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов`язання, передбачені підпунктами 2.1.112.6.1, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил клієнт сплачує пеню, яка нараховується в день нарахування відсотків за кредитом в розрахунку - базова процентна ставка по договору/30 нараховується за кожен день прострочки кредиту + 50 грн. (одноразово).
Також, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг та тарифів, при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених Договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Який підлягає сплаті в першу чергу.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя ст. 549 ЦК України).
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - наприклад порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така, правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.
Тому суд не може задовольнити вимоги про стягнення одночасно і пені і штрафу за одне й теж порушення зобов`язання у виді порушення строків повернення кредитних коштів.
Щодо вимог про стягнення штрафу (процентна складова), суд приходить до висновку про часткове стягнення штрафу, нарахованого на підставі п. 2.1.1.7.6 Умов, який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової, що підлягає зменшенню до 68,63 грн. (1372,56 грн. х 5% ), оскільки проценти на неустойку нараховані бути не можуть.
На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем доведена кредитна заборгованість відповідача станом на 31 жовтня 2019 року в загальній сумі 1941,19 грн., яка складається з наступного:
- заборгованість за тілом кредита в сумі 1372,56 грн.;
- штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; -
-штраф (процентна складова) -68,63 грн.
Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. ст. 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України.
Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову пропорційно задоволеним вимогам в сумі 120,06 грн.(6,25% від суми сплаченого судового збору).
Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 279, 280-282, ЦПК України,
Позов акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 24 липня 2012 року, що утворилася на 31 жовтня 2019 року, в загальному розмірі 1941 (одна тисяча дев`ятсот сорок одна) грн. 19 коп., яка складається з наступного:
- заборгованості за кредитом в сумі 1372,56 грн.;
- штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.;
-штраф (процентна складова) - 68,63 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в сумі 120 (сто двадцять) грн. 06 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін:

позивач - акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», 01001, м. Київ вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 14360570.

відповідач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Суддя А.А.Саукова