Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2462/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2020 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області у складі судді Довгого І.І.,
за участю секретаря судових засідань Калюшик О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача згідно заяви підтримав заявлені позовні вимоги повністю, просить позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло.
Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання.
Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного.
За частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до приписів норми ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).
Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо). При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників.
Право кредитора вимагати повернення кредиту наступає у разі прострочення позичальником повернення кредиту та сплати процентів за користування ним.
На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано: Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості, довідку про видані картки, довідку про зміну умов кредитування та копію паспорта.
Разом з тим, вказані документи не підтверджують умов кредитування та наявності заборгованості у визначеній позивачем сумі.
Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію.
Анкета-заява не містить даних про умови кредитування. У ній відсутня відмітка яку саме картку просив видати відповідач та дані про отримання пам`ятки клієнта, яка містить інформацію про тарифи та основні умови обслуговування картки, які проценти встановлено за користування кредитом, строк договору, які штрафні санкції передбачені за несвоєчасне погашення кредиту, розмір комісії та пені.
Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_1 .
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Така позиція суду повністю узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.
У заяві позичальника процентна ставка не зазначена.
Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді заборгованості за прострочення неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач просить стягнути заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України, однак, фактично, такі нарахування здійснено на підставі п.2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, які були впровадженні ним із 01 квітня 2019 року, однак погодженими між сторонами не були.
Разом з тим, суд вважає, що позовна вимога про стягнення заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором підлягає до задоволення. Так згідно виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, погашала заборгованість.
Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від Банку грошових коштів не повернула, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 3626,31 грн., що складається з: 3626,31 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту.
У решті заявлені вимоги задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 610, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 258-268,280 ЦПК України суд,
В И Р І Ш И В:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 3626 (три тисячі шістсот двадцять шість) гривень 31 (тридцять одна) копійка заборгованості за кредитним договором на рахунок № НОМЕР_2 МФО 305299 АТ КБ «Приватбанк» на виконання умов договору кредиту без № від 22.06.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рахунок № НОМЕР_2 МФО 305299 АТ КБ «Приватбанк» 193 (сто дев`яносто три) гривень 42 (сорок дві) копійки судових витрат.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повне судове рішення складено 06 жовтня 2020 року.
Суддя: