Дата документу 31.01.2020
Справа № 334/6632/19
Провадження № 2/334/1231/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення основного боргу за поставлену теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення основного боргу за поставлену теплову енергію.

Згідно позовної заяви, у період з листопада 2018 року по квітень 2019 року Концерн «МТМ» відпустив ОСОБА_1 теплову енергію на загальну суму 7474,75 грн. Теплова енергія відпускалася в нежитлове приміщення V літ. А-4 по АДРЕСА_1 Соборний 60. Відповідач у добровільному порядку заборгованість не погашає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу за поставлену теплову енергію, а також стягнути судові витрати по оплаті судового збору.

Позивач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання на його адресу копії ухвали про відкриття провадження. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу її реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подала. У судове засідання не з`явилась.

Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини між Теплопостачальною організацією та споживачем в сфер виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про теплопостачання від 02.06.2005 року за № 2633-ІV, «Правилами користування тепловою енергією» затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198 та, іншими нормативно-правовими актами України.

В розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією, споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.

Концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Олександрівського району у період з листопада 2018 року по квітень 2019 року відпустив ОСОБА_1 теплову енергію на загальну суму 7474,75 грн.

Теплова енергія відпускалася ОСОБА_1 в нежитлове приміщення V літ. А-4 по АДРЕСА_2 , яке належить їй на підставі договору дарування від 22.05.2019 року. Факт відпуску теплової енергії підтверджується рахунком та актом приймання-передач теплової енергії.

Таким чином, сума заборгованості ОСОБА_1 складає 7474,75 грн., що підтверджується розрахунком.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційних витрат за спірний період складає 185,59 грн., а 3% річних від простроченої суми складають 101,46 грн.

Пунктом 2 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконанні боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключні на договірних засадах.

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення споживача на користь теплопостачальній організації вартості послуг з теплопостачання оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (п/р зі спеціальним режимом використання НОМЕР_2 , Установа банку: Філія - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) заборгованість за поставлену теплову енергію у розмірі 7474 (сім тисяч чотириста сімдесят чотири) гривні 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (поточний рахунок НОМЕР_3 , Установа банку: Філія - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) судовий збір у розмірі 1921,00грн, 3% річних у розмірі 101,46 грн. та інфляційні витрати у розмірі 185,59 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Козлова Н. Ю.