Провадження №2/521/3560/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Черненко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов обґрунтований наступними обставинами. 03 січня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Оріхівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 2. В шлюбі у сторін народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Вказав, що сторони спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам.

Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Відповідач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши позовну заяву та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами виникли внаслідок здійснення права на припинення шлюбу та регулюються Главою 11 Розділу ІІ СК України.

Судом встановлено, що 03 січня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Оріхівською сільською радою Болградського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03 січня 2000 року, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 2.

В шлюбі у сторін народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 25 жовтня 2011 року, серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1068.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги, кожен із сторін має різні погляди на життя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Тому суд, враховуючи викладені обставини та визнання відповідачем позову, яке прийняте судом, задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 24, 105, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 267, 268, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 03 січня 2000 року в Оріхівській сільській раді Болградського району Одеської області, актовий запис № 2 розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2020 року.

Суддя: Ю.В. Тополева