справа №619/2354/19
провадження №2/619/106/20
РІШЕННЯ

іменем України

23 жовтня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.
за участю секретаря судового засідання Молотко А.В.

Справа № 619/2354/19

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняпозов про стягнення аліментів на утримання дружини.

Стислий виклад позиції сторін.

25 червня 2019року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2007 року, який рішенням Дергачівського суду Харківської області від 08 травня 2019 року розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживають з позивачем. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею 3-х річного віку, а саме до березня 2021 року, що підтверджується довідкою з місця роботи від 02 травня 2019 року. Через необхідність догляду за дитиною позивач не має можливості заробляти кошти на своє утримання, фактично позбавлена засобів для існування, що й змусило звернутися з позовом до суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ходаковський Ю.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування якого вказав, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28 квітня 2020 року змінено розмір аліментів, встановлених судовим наказом Дергачівського районного суду Харківської області від 04 липня 2019 року трьох дітей, встановивши їх у розмірі 3/8 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття, також стягнуто аліменти на четверту дитину у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу). На теперішній час з відповідача стягуються аліменти у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку. Відрахування з заробітної плати складають більш ніж 50% від отриманої заробітної плати, після усіх обов`язкових відрахувань, аліментів на дітей. Відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивача.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

10 липня 2019 рокупісля отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача було остановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 09 год 00 хв 22 серпня 2019 року. Також запропоновано відповідачеві подати до суду відзив на позов в строк до 14 серпня 2019 року. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив у строк до 15 серпня 2019 року. Запропоновано відповідачеві подати до суду в строк до 16 серпня 2019 року заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

15 серпня 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ходаковський Ю.В. подав до суду клопотання, в якому просив зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 619/2746/19.

10 вересня 2019 року ухвалою суду клопотання представника відповідача задоволено повністю, провадження у справі зупинене.

24 вересня 2020 року ухвалою суду було поновлено провадження у справі, викликано сторони та інших осіб, які беруть участь у справі на 10 год 00 хв 23 жовтня 2020 року.

23 жовтня 2020 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Ходаковським Ю.В. подано відзив на позовну заяву.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 06 липня 2007 року Пересічанською селищної ради Дергачівського району Харківської області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , про що зроблено відповідний актовий запис № 19, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками є: батько - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_7 .

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28 квітня 2019 року визнано ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесено зміни до актового запису № 23 від 25 травня 2006 року про народження ОСОБА_4 , де вказано батьком дитини ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , його батьками є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , її батьками є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08 травня 2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки виданої ФОП ОСОБА_10 від 02 травня 2019 року, ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею 3-х річного віку, згідно наказу від 28.02.2019.

Згідно довідки Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області № 1147, від 27.05.2019, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28 квітня 2020 року змінено розмір аліментів, встановлених судовим наказом Дергачівського районного суду Харківської області від 04 липня 2019 року, а саме: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 3/8 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28 квітня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця з дня подачі зустрічної позовної заяви до суду, тобто 19.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Згідно з ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Пунктом 4 статі 84 СК України визначено, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Також, згідно з ч 6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Судом встановлено, ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Суд при вирішення питання, щодо призначення аліментів на утримання дружини враховує те, що відповідач сплачує аліменти на користь чотирьох дітей.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року (справа № 712/4702/19) вказано, що можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що відрахування з заробітної плати відповідача, складають більш ніж 50 відсотків його заробітної плати, згідно його розрахункового листа за серпень 2020 року.

За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17) та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18).

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З метою безумовного дотримання цього конституційного принципу статті 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України також гарантують те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Міжнародні стандарти у сфері судочинства приділяють значну увагу питанням дотримання принципу змагальності судового процесу.

Так, у пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень» міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю.

Зв`язок принципів змагальності та рівності акцентовано також у деяких рішеннях Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Салов проти України» (заява №65518/01, п. 87) Суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), заява №12952/87, п. 63).

У справі «Лазаренко та інші проти України» (№70329/12, п. 37) Суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Отже, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 не доведено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу колишній дружині.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно п. 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 пунктом 15.5 ч. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2020 року.

Суддя Є. А. Болибок