Справа № 361/8427/19
Провадження № 2/361/1352/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 червня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В., при секретарі Мельниченко Я.І., розглянувши в м. Бровари без участі учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт- Капітал», третя особа приватний нотаріус Гамзатова Аліна Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

Позивач просить суд визнати виконавчий напис, реєстровий номер 6729, вчинений приватним нотаріусом Гамзатовою А.А., 12.10.2019р., про стягнення з позивача на користь відповідача боргу за кредитним договором в сумі 32177,49грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на такі підстави:

стягувачем нотаріусу не подано всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, зокрема не подано документів безспірної наявності заборгованості і її розміру; не подано доказів відправлення вимоги боржнику та отримання її боржником перед вчиненням виконавчого напису; з поданих документів не вбачається заборгованості і її безспірності; стягувач звернувся до нотаріуса за вимогами, за якими закінчився строк позовної давності; в дійсності заборгованості не існувало і всі зобов`язання за кревним договором позивач виконала ще в 2010 році; Нотаріусом порушено вимогу закону та інструкції та вчинено виконавчий напис щодо зобов`язання, за яким вже збіг строк позовної давності і строк пред`явлення вимоги; нотаріусом вчинено виконавчий напис щодо заборгованості, яка не була безспірною.

Відповідач позов не визнав подав відзив на позов, в якому зазначив, що для вчинення виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості нотаріусу він подав повний перелік документів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Послався на те, що позичальник не погасив заборгованість за договором кредиту, що 04.07.2019р. відповідач набув право вимоги за даним кредитним договором до даного боржника, і на той час існувала заборгованість боржника перед первісним кредитором, право вимоги якої перейшло до відповідача, і боржник був таким, що прострочив зобов`язання ; що прострочення виконання грошового зобов`язання не звільняє боржника від його виконання, а договір не визнаний недійсним, та підлягає виконанню боржником. Вважає, що відповідач на час подання заяви нотаріусу мав право вимоги, і подав документи на підтвердження безспірності заборгованості, а нотаріус дотримався всіх процедурних вимог при вчиненні виконавчого напису, який є законним, і що у даному випадку позивач лише має намір уникнути виконання простроченого грошового зобов`язання .

Третя особа ОСОБА_2 подала письмові пояснення, в яких з позовом не погодилась, вважає виконавчий напис законним і свої дії відповідними вимогам закону, інструкції та порядку вчинення нотаріальних дій; пояснила, що стягувач подав нотаріусу весь пакет необхідних документів: кредитний договір, договір про відступлення права вимоги заявникові від первісного кредитора, виписку з рахунку про розмір заборгованості і її безспірність; строк позовної давності і строк вимоги за даним зобов`язанням не збіг, оскільки на думку нотаріуса початок його перебігу визначається пред`явленням вимоги, а згідно умов кредитного договору- строк дії договору- до повного його виконання; що відправлення боржнику вимоги та перевірки отримання такої вимоги у даному випадку закон не вимагає, а дані положення закону і Переліку, затвердженого постановою КМУ, відносяться виключно до виконавчих написів про звернення стягнення на предмет іпотеки; крім того стягувач надав нотаріусу документ на підтвердження відправлення вимоги (копії реєстру поштових відправлень). Вважає, що саме позивач (боржник) повинен спростувати наявність заборгованості та довести її відсутність або менший її розмір, чого у межах даної справи позивач не зробив і відповідних доказів не надав.

В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, згоден на заочне рішення.

Третя особа подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач не явився повторно, заяву про відкладення судового засідання не подав, був повідомлений завчасно і належним чином.

Суд ухвалив справу розглянути у відсутності відповідача за приписами ст. 223 ЦПК. Враховуючи наявність відзиву, дане рішення не є заочним, яке ухвалюється в порядку ст.280 ЦПК України.

Оспорюваним є виконавчий напис , вчинений нотаріусом Гамзатовою А.А. 12.10.2019р., за даним виконавчим написом запропоновано стягнути на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» , який є правонаступником за даною вимогою за договором про відступлення права вимоги, з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 22.01.2008р. №Ск-557-002326/1-2008, укладеним між кредитором ПАТ «Родовід Банк» і позичальником ОСОБА_1 , в сумі 32177,49грн., що складається з простроченої заборгованості по кредиту 19123,63грн., простроченої заборгованості по комісії 9539,85грн., простроченої заборгованості по процентам1633.03грн., строкової заборгованості по процентам 1880,98грн. у виконавчому написі зазначено, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 4.07.2019р. по 15.08.2019р.

Згідно із частиною першою ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Розділ ІІ глава 16:

1.1: Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів;

1.2. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України;

П.3.1. Нотаріус вчиняє виконавчі написи:

якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року;

3.2. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 № 1172;

3.4. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу;

3.5. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172;

5.1. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість;

5.2. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів;

6.3. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог статті 1050 Цивільного кодексу України.

Згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, затвердженої Наказом Мінюсту України №20/5 від 3.03.2004, розділ 32 (Вчинення виконавчих написів):

П.282. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України;

П.283. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень;

П.284. Нотаріус вчиняє виконавчі написи:

якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

П.288. Виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість (нотаріально посвідчені угоди, опротестований вексель та ін.). Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку.

Згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ №1172 від 29.06.1999р.:

П.2. Для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за №6-887цс17 викладено наступний правовий висновок: З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З аналізу вимог закону та наведених нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини, і з наданих доказів, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків:

Факт укладення договору кредиту позивачем не оспорюється. Умови договору кредиту сторонами не оспорюються і судом беруться до уваги.

Згідно п.1.1.5 договору надається споживчий кредит у розмірі 23999грн., строком до 22.01.2010р. включно, зі сплатою 7% річних. Позичальник зобов`язується повністю сплатити споживчий кредит та відсотки і плату за обслуговування кредиту у строк та на умовах цього договору.

Таким чином, договором встановлено кінцевий строк виконання грошового зобов`язання: 22.01.2010р., і відповідно з наступного після вказаної дати дня у кредитора виникло право вимоги.

З урахуванням положень ЦК України щодо позовної давності, визначеної законодавцем у три роки, позовна давність за даною вимогою розпочала свій перебіг з 23.01.2010р. і такий строк закінчився через три роки, тобто 22.01.2013р.

При вчиненні виконаного напису порушено вимоги п.3.1, 3.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, згідно яких виконавчий напис вчиняється лише за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, і що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Доводи відповідача та третьої особи щодо настання права вимоги у стягувача з моменту пред`явлення такої вимоги - не відповідають чинному законодавству, що регулює дані питання, та не відповідають умовам договору кредиту, у якому конкретно визначено кінцевий строк виконання всіх грошових зобов`язань, які виникли у позичальника за даним договором. І жодних доказів зміни умов договору, що стосуються строку виконання, або щодо збільшення позовної давності не надано ні суду, і не було надано стягувачем нотаріусу на підтвердження дотримання такого строку.

При розгляді даної справи суд бере до уваги і аналізує саме ті документи, які були подані заявником нотаріусу для вчинення виконавчого напису.

Як видно з поданих нотаріусом суду документів, для вчинення виконавчого напису стягувач нотаріусу подав такі документи:

Заяву про вчинення виконавчого напису від 7.10.2019р.;

Договір кредиту від 22.01.2008р. між ПАТ «Родовід Банк» і ОСОБА_1 ;

Договір про відступлення права вимоги між ПАТ «Родовід Банк» і ТОВ «Вердикт Капітал» від 407.2019р.;

Виписку з особового рахунку № НОМЕР_1 ПІБ: ОСОБА_1 ;

Поштові реєстри.

Аналізуючи надані стягувачем нотаріусу документи як окремо так і у їхній сукупності, суд дійшов висновку, що серед наданих документів відсутній такий документ, який би був належним документом і доказом на підтвердження наявності заборгованості та її розміру.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Ознакою безспірності вимоги є наявність належного документу на підтвердження її наявності та розміру, а також відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах, а також дотримання трирічного строку з моменту виникнення права пред`явлення вимоги.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» визначив, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні бухгалтерські документи (документи первинного бухгалтерського обліку), такими документами є документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Зокрема, сам договір кредиту таким документом не є і не є достатнім доказом наявності заборгованості по кредиту, по процентам, та розміру такої заборгованості; Заява про вчинення виконавчого напису так само не може розглядатись таким документом, оскільки є по суті лише зверненням особи, до якого має бути долучений відповідний документ наявності заборгованості та її безспірності; договір про відступлення права вимоги підтверджує виключно заміну кредитора і виникнення у заявника права вимоги, але не підтверджує наявність і безспірність заборгованості позичальника як перед первісним кредитором так і перед новим кредитором.

І заявником (відповідачем) і нотаріусом у якості документу, який підтверджує безспірність заборгованості, у даному випадку розглядався наданий заявником нотаріусу документ з назвою «виписка з особового рахунку № НОМЕР_1 ».

Аналізуючи форму і зміст даного документу, який фактично і по суті уявляє собою довідку (документ інформативного змісту і призначення), підписану представником заявника за довіреністю, в якій міститься інформація про укладення договору, видачу кредиту та розмір кредиту, про розмір заборгованості по кредиту і за відсотками, інформація про непогашення заборгованості станом на 15.08.2019р., в графі «дата здійснення останньої/попередньої/поточної операції» зазначена інформація про те, що оплата за кредитним договором не поступала на поточний рахунок. Далі слідує зведена таблиця, в якій вказано номер договору та його дата, обороти за період, сальдо 32177,49 (без дати), сальдо на кінець періоду, дебет: субконто: 373: 13053,86, 1111: 13053,86, 37711: 19123,63, разом розгорнуте: 32177,49. Підпис і печатка представника за довіреністю Кінзерської О.В.

Таким чином, вказаний документ , названий випискою, не є дійсно випискою по рахунку, як первинний документ, а є його формальною підміною, є довідкою інформативного змісту, створеною на підставі невідомих первинних документів, тому не може розглядатись як документ, що підтверджує безспірність вимоги. Доказів того, що поданий нотаріусу документ «виписка по рахунку» - є первинним бухгалтерським документом, складеним уповноваженою на те особою, яка має право складати документи первинного бухгалтерського обліку, і який визначає розмір заборгованості, період її нарахування і утворення, заявник не подав. Оскільки подана «виписка» не замінює дійсної виписки по рахунку боржника, то це дає підстави вважати, що наданий нотаріусу документ, створений представником заявника, з огляду на вимоги Порядку і Інструкції, не є документом, який посвідчує безспірність визначеної суми боргу.

Нотаріус мав би звернути на це увагу і принаймні скористатись наданим йому правом вимоги додаткових документів від стягувача з тим, щоб вчиняючи виконавчий напис, переконатись у дійсній безспірності і наявності заборгованості у позичальника, а також у дотриманні строку пред`явлення вимоги, і при більш ретельній підготовці та ознайомлені з поданими документами не міг не звернути увагу на невідповідність строку виконання зобов`язання , вказаного у договорі кредиту- строку пред`явлення вимоги, на суттєвий (у понад 6 років) розбіг між кінцевою датою виконання зобов`язання за договором і строком пред`явлення вимоги та подання заяви нотаріусу. Крім того, у наданій так званій «виписці» є інформація про відсутність платежів за договором, що також вказувало на однозначне пропущення строку позовної давності і вказаного у п.3.1, 3.4 Порядку і п.284 Інструкції трирічного строку пред`явлення вимоги.

Крім того, вказана «виписка» підписана особою, повноваження якої не підтверджені належними документами: так, у виписці зазначено представника за довіреністю ОСОБА_3 , та ж сама особа подала і підписала заяву нотаріусу, до заяви долучено довіреність від імені директора ТОВ Вердикт капітал Ткаченко на ім?я Кінзерської О.В., якою передань повноваження самостійно подавати від імені товариства заяви на вчинення виконавчого напису та будь-які необхідні документи, одержувати такі документи, представляти інтереси товариства. З даної довіреності не вбачається посадових повноважень вказаної довіреної особи на створення документів, зокрема довідок від імені товариства, документів, зведених на основі первинних бухгалтерських документів чи документів звітності.

Доданий до заяви договір про надання послуг від 15.01.2019р. між ТОВ «Вердикт капітал» в особі директора Ткаченко Н ОСОБА_4 В ОСОБА_4 (замовник)і ТОВ «Вердикт Лігал» в особі директора ОСОБА_5 (виконавець), предмет договору: виконавець за дорученням замовника зобов`язується надати послуги з передачі поштових відправлень від імені замовника до Укрпошти для подальшої обробки та відправки адресатам, - так само нічого не підтверджує.

Таким чином, з наданих заявником нотаріусу документів не підтверджено, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав вказану заборгованість перед стягувачем, чи існувала така заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. І крім того, з наданих документів нотаріусу було очевидним пропущення заявником (стягувачем) трирічного строку з моменту виникнення права вимоги.

А при таких обставинах і при недостатності документів, нотаріус не мав підстав для вчинення виконавчого напису.

Посилання третьої особи (нотаріуса) на те, що позивач сам тепер повинен доводити відсутність заборгованості або її менший розмір, - є таким, що не відповідає ні вимогам закону та наведеним нормативним актам, що регулюють питання і порядок вчинення виконавчого напису, ні основним засадам цивільного судочинства, зокрема щодо предмету доказування і розподілу обов`язку по доказуванню між сторонами у спірному правовідношенні. У даному випадку саме заявник (стягувач) повинен був надати нотаріусу для вчинення виконавчого напису весь необхідний пакет документів, який би безсумнівно свідчив про наявність у боржника заборгованості (яка виникла з договору кредиту), про її дійсний розмір і про те, що розрахунок такої заборгованості та її складові відповідають умовам договору і є безспірними, а також про те, що станом на момент подання заяви у стягувача не збіг строк пред`явлення такої вимоги і вказаний трирічний строк після настання права вимоги.

Відповідач подав суду разом з відзивом деякі інші документи, що стосувались кредитування позивачки за вказаним договором кредиту, зокрема, заявку на видачу кредиту (відкриття карткового рахунку), детальний розпис сукупної вартості кредиту з графіком погашення кредиту, заяву-анкету позичальника, пам?ятку позичальника, оцінку фінансового стану позичальника, розписку про отримання платіжної картки, довідку ТОВ Геракс про зарплату позичальника, - документи, датовані часом, що відноситься до дати укладення договору кредиту; а також повідомлення про відступлення права вимоги за договором від 4.07.2019р. (додаток до договору про відступлення), - в якому відсутній адресат і будь-які ідентифікуючі договір чи позичальника реквізити та відомості.

Аналізуючи дані докази, подані відповідачем суду, суд виходить з того, що:

по-перше, всі вони як окремо так і у сукупності не доводять безспірності заборгованості позивачки за даним договором кредиту, не доводять строків виникнення заборгованості та прострочення, розміру заборгованості,

по-друге, вони не доводять того, що заявником не пропущено трирічного строку з моменту виникнення у кредитора права вимоги до боржника за даним кредитним договором;

вказані документи не є тим документом або сукупністю, яка розглядається у якості документу безспірності вимоги і заборгованості.

Крім того, вказані документи подані суду, але вони не були подані заявником нотаріусу для вчинення виконавчого напису, тому у межах даної справи в якій аналізується не лише сам факт наявності заборгованості та права вимоги, але і це основне - аналізується дотримання заявником (стягувачем) і зокрема нотаріусом порядку і процедури вчинення виконавчого напису, врегульовано спеціальними нормами закону, наведеними вище.

Сам той факт, що заявник ТОВ «Вердикт капітал» отримав право вимоги лише в 2019 році, не є обставиною, що перериває або поновлює перебіг як строку позовної давності за вимогами до позичальника, так і перебіг вказаного в Порядку та Інструкції вчинення нотаріальних дій трирічного строку, пропуск якого однозначно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Таким чином, суд робить висновок, що заявник не подав нотаріусу повний перелік документів, який би доводив безспірність вимог про стягнення з позивачки вказаної заборгованості, заявник пропустив строк пред`явлення такої вимоги, а нотаріус в порушення наведених вимог і приписів закону та спеціальних нормативних актів, що регулюють питання і порядок вчинення виконавчого напису, без достатніх законних підстав вчинив виконавчий напис.

Виконавчий напис вчинено за заявою особи, яка не подала необхідних документів і зокрема не подала документу, який би засвідчував безспірність вимоги, який вчинено не на документі, який підтверджує безспірність даної заборгованості і відповідно дає підстави для безспірного її стягнення, і крім того, виконавчий напис вчинено щодо заборгованості, вимога за якою пред`явлена поза межами встановленого законом трирічного строку з настання права вимоги. При наведеній вище обставинах, встановлених судом, і при сукупності тих порушеннях, які допущені при вчиненні виконавчого напису, він визнається судом таким, що вчинений незаконно, і тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Таким чином, право позивача у даному випадку порушене і воно підлягає судовому захисту у спосіб, визначений позивачем, який відповідає закону. Виходячи з правової природи виконавчого напису, який є виконавчим документом, суд відповідно до заявлених позовних вимог, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за можливе застосувати такий спосіб захисту прав позивача, як визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов підлягає задоволенню.

Враховуючи, що суд позов задовольняє, то згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у даній справі, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору 768,40грн., підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», п.п.1,3,5,6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, пп.282, 283, 284, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, затвердженої Наказом Мінюсту України №20/5 від 3.03.2004, п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ №1172 від 29.06.1999р., ст.ст. 12,13, 81, 141, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити;

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною 12.10.2019р, реєстровий номер 6729, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором Ск-557-002326/1-2008 від 21.01.2008р. в розмірі 32177,49грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт капітал (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-Б) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 768,40грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. строки апеляційного оскарження обчисляються з урахуванням приписів п.3 прикінцевих положень ЦПК України. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Повне рішення виготовлено 18.06.2020р.

Суддя Т.В. Селезньова