Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5732/18
Провадження № 4-с/711/39/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Скляренко В.М.

при секретарі: Слабко Ю.М.

за участі:

представника скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Глущенко А.С.

представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на дії та постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко Альони Станіславівни,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Придніпроського районного суду м. Черкаси зі скаргою на дії та постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко Альони Станіславівни.

В обґрунтування скарги вказує, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від що 26.02.2019 року у справі № 711/5732/18 стягнуто з нього ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 16088 грн., витрати на оплату судового збору у розмірі 1762 грн., а всього 17850 грн. 25 коп.

17.05.2019 року державним виконавцем Глущенко А.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку йому (скаржнику) не було вручено.

Вказує, що після неодноразових звернень до державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А.С. щодо надання постанови про відкриття виконавчого провадження, зняття накладеного арешту на доходи пенсію рахунок № НОМЕР_1 він отримав відмову, чим було порушено його право на отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, порушено його право на виконання рішення суду добровільно.

Також вказує, що при ознайомленні 21.10.2019 року із матеріалами виконавчого провадження ВП № 59110221 його представники не знайшли підтвердження (повідомлення про надсилання рекомендованим листом) на його адресу копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, державний виконавець неправомірно наклав арешт на його пенсійний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АБ «Укргазбанк», МФО 320478 та заблокував пенсійну картку відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 10.09.2019 року, чим порушив норми ч. 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України, оскільки арештував пенсію, а не звернув стягнення на пенсію. При цьому державний виконавець не застосував норму ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», що є порушенням чинного законодавства про виконавче провадження і є неправомірним.

Також вказує, що державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на пенсію у розмірі 20% та накладено арешт на пенсійний рахунок скаржника, шляхом блокування пенсійної картки в АБ «Укргазбанк», тому вважає, що державний виконавець неправомірно арештував пенсійний рахунок, позаяк застосував подвійне списання коштів, чим порушив його конституційне право на отримання пенсії.

А тому, просить:

- визнати постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_3 від 10.09.2019 року, що містяться на рахунку НОМЕР_2 , відкритому в АБ «Укргазбанк», МФО 320478 неправомірною;

- скасувати постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_3 від 10.09.2019 року, що містяться на рахунку НОМЕР_2 , відритому в АБ «Укргазбанк», МФО 320478 неправомірною;

- визнати дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Глущенко Альони Станіславівни щодо накладення арешту на доходи, пенсію ОСОБА_3 неправомірними;

- визнати дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Глущенко Альони Станіславівни з ненадання постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірними;

- визнати виконавчі дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Глущенко Альони Станіславівни без відкриття виконавчого провадження протиправними.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.05.2020 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 .

25.06.2020 року Центральний відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав до суду відзив на скаргу ОСОБА_3 , в якому просить відмовити в її задоволенні. Також вказує, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дійсно перебуває виконавче провадження №59110221 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_3 на користь ТОВ «Черкасигаз збут» боргу в сумі 17850 грн. 25 коп. Постанову про відкриття вказаного виконавчого провадження №59110221 було винесено державним виконавцем 17.05.2019 року. Копія такої постанови була направлена на адресу боржника, яка вказана у виконавчому документі, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Такими чином, боржник ОСОБА_3 був повідомлений про початок примусового виконання рішення, однак не скористався своїм правом на оскарження вказаної постанови.

Також вказує, що в ході примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 боргу державним виконавцем було вчинено низку виконавчих дій а саме: 17.05.2017 року було винесено постанову про арешт майна боржника та звернуто стягнення на заробітну плату та пенсію боржника з 10.09.2019 року. При цьому, було враховано, що законом не зобов`язано виконавця з`ясовувати обставини рахунок якого призначення має боржник, до того ж кошти, які знаходяться на пенсійному рахунку, не відносяться до коштів, на які державному виконавцю забороняється накладати арешт. Сама постанова про арешт коштів боржника ніяк не перешкоджає стягненню з пенсії боржника 20% згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.09.2019 року. Утримання з пенсії боржника не проводиться в зв`язку із невідповідністю дати народження боржника у виконавчому документі та в пенсійній справі.

Крім цього, вказує, що скаржник ОСОБА_3 звертався до державного виконавця із заявами про скасування арешту із пенсійного рахунку, однак йому було відмовлено в цьому, із роз`ясненням чинного законодавства. А тому, просить відмовити в задоволенні скарги.

В судовому засіданні представник скаржник ОСОБА_3 ОСОБА_1 скаргу підтримала та просила її задовольнити.

В судовому засіданні державний виконавець Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А.С. просила відмовити в задоволенні скарги в зв`язку з її безпідставністю та з урахуванням доводів, викладених в письмовому відзиві на скаргу.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ТОВ «Черкасигаз збут» - Шевченко Ю.В. просила відмовити в задоволенні скарги в зв`язку з її безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржника ОСОБА_3 ОСОБА_1 , державного виконавця Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А.С., представника заінтересованої особи ТОВ «Черкасигаз збут» - Шевченко Ю.В., дослідивши письмові матеріали скарги та виконавчого провадження №59110221, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні в державного виконавця Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А.С. знаходиться виконавче провадження №59110221 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.04.2019 року №711/5732/18 про стягнення із ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 16088 грн., судового збору у розмірі 1762 грн., а всього 17850 грн. 25 коп. Постанова про відкриття вказаного виконавчого провадження винесена державним виконавцем 17.05.2019 року на підставі заяви стягувача - ТзОВ «Черкасигаз збут».

Також в судовому засіданні встановлено, що копія вказаної постанови була направлена супровідним листом від 17.05.2019 року вих. №22688 на адресу боржника ОСОБА_4 , вказану у виконавчому документі, а саме на адресу: АДРЕСА_1 , однак не була отримана боржником та повернулася на адресу Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Вказане стверджується відповідним супровідним листом, списком №1014 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та відстеженням на сайті «Укрпошти» (а.с. 84, 85, 137). Вказана постанова не оскаржувалася боржником та є чинною.

Як передбачено ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що копія постанови від 17.05.2019 року про відкриття виконавчого провадження №59110221 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.04.2019 року №711/5732/18 про стягнення із ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 16088 грн. та судового збору у розмірі 1762 грн., а всього 17850 грн. 25 коп., була 17.05.2019 року направлена державним виконавцем Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А.С. на адресу боржника ОСОБА_3 , яка зазначена у виконавчому листі ( АДРЕСА_1 ), що підтверджується відповідними доказами, тому дії державного виконавця Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А.С. є законними, а скарга ОСОБА_3 в частині вимог, викладених в пунктах 6 та 7 скарги про визнання неправомірними дій державного виконавця Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А.С. з ненадання постанови про відкриття виконавчого провадження та визнання протиправними виконавчих дій державного виконавця Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А.С. без відкриття виконавчого провадження є такою, що не підлягає до задоволення.

Також в судовому засіданні встановлено, що в даному виконавчому провадженні №59110221 державним виконавцем Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А.С. 10.09.2019 року були винесені наступні постанови:

- постанова про арешт коштів боржника, відповідно до якої було накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках: 1). р/р НОМЕР_2 , АБ «Укргазбанк», МФО 320478, 2). р/р НОМЕР_3 , АБ «Укргазбанк», МФО 320478 та всіх інших відритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_3 (а.с. 5);

- постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_3 у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу (а.с. 6).

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 07.10.2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2019 року у справі №642/6675/18 (провадження №61-11118св19) зазначено наступне: «Таким чином колегія суддів доходить висновку, що доводи касаційної скарги про те, що законодавством не заборонено державному виконавцю накладати арешт на рахунок боржника на який надходять пенсійні виплати є безпідставними, так як чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких відрахувань, а тому суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що арешт пенсійних коштів особи, після вирахування з неї сум аліментів за судовим рішенням, позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

Крім того Верховний Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.»

Як вбачається із матеріалів скарги скаржник ОСОБА_3 має в АБ «Укргазбанк» рахунок НОМЕР_1 , який використовується для нарахування ОСОБА_3 пенсії. Дані про нарахування інших коштів, крім пенсії, на вказаний рахунок в матеріалах скарги відсутні та державним виконавцем суду не надані. Також відсутні відомості про наявність у ОСОБА_3 іншого доходу, крім пенсії, на підставі чого арешт порушує право боржника на отримання коштів для існування.

Під час звернення до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про скасування арешту на вказаний картковий рахунок, представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 додала до вказаної заяви реквізити із вказаного банківського рахунку на підтвердження, що вказаний картковий рахунок призначений для отримання пенсії (а.с. 30, 31). Вказана обставина не заперечувалася державним виконавцем в судовому засіданні. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження №59110221 міститься і вищевказана заява, і зазначені реквізити, з яких вбачається, що рахунок НОМЕР_1 є пенсійним.

При цьому, отримавши зазначену інформацію, державним виконавцем не знято арешт з рахунку боржника ОСОБА_3 № НОМЕР_2 .

За таких підстав, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 в частині скасування постанови державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.09.2019 року у виконавчому провадженні № 59110221 в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритому рахунку зі спеціальним призначенням (пенсійний рахунок) в АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 .

Щодо інших вимог скарги, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Оскільки державному виконавецю при винесенні 10.09.2019 року постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_3 не було відомо про те, що вищевказаний рахунок боржника ОСОБА_3 є пенсійним, тому постанова державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А.С. від 10.09.2019 року про арешт майна боржника є такою, що винесена на підставі ст.ст. 18, 56 Закону України «Про виконавче провадження». При накладенні арешту на рахунок боржника державним виконавцем не було допущено порушень норм чинного законодавств, відповідно, відсутні підстави для визнання вищевказаної постанови та дій державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А.С., які полягають у накладенні арешту на доходи (пенсію) боржника ОСОБА_3 неправомірними.

За таких підстав скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 3, 12, 259, 260, 261,263, 441, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на дії та постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко Альони Станіславівни задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.09.2019 року у виконавчому провадженні № 59110221 в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритому рахунку зі спеціальним призначенням (пенсійний рахунок) в АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 .

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст ухвали складений 29.10.2020 року.

Головуючий: В.М. Скляренко