Номер провадження: 22-ц/813/5957/20
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Одесаобленерго» на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 січня 2020 року у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

30 липня 2018 року АТ «Одесаобленерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією в розмірі 39947,59 грн., 3% річних у розмірі 328,32 грн., та судовий збір в розмірі 1762 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що АТ «Одесаобленерго» постачає електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , а споживач ОСОБА_1 використовує електричну енергію для власних потреб та здійснює розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифам (цінам), у передбачені терміни, відповідно до умов договору №10222053.

01.09.2015 року уповноваженими представниками АТ «Одесаобленерго», в порядку п.37 Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), проводилась перевірка об`єкту відповідача за адресою: АДРЕСА_1 на відповідність споживання електричної енергії ПКЕЕН, в ході якої було виявлено порушення Правил, а саме (мовою оригіналу): «самовольное подключение электроустановок потребителя к электрической сети энергопоставщика с нарушением схемы учета, безучетное пользование выполнено путем наброса».

На підставі виявленого порушення ПКЕЕН складено Акт про порушення Правил № 035569 від 01.09.2015 року. 21.12.2017 року проведена комісія з розгляду складеного акта про порушення Правил № 035569 від 01.09.2015 року, на якій було прийнято рішення здійснити розрахунок по пропускній здатності провідника, а саме 10.06.2015 року по 01.09.2015 року, згідно «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН», затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 р № 562 із змінами (далі «Методика»).

09.12.2015 року уповноваженими представниками АТ «Одесаобленерго», керуючись п. 37 Правил проводилась повторна перевірка об`єкту відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якої на підставі виявленого порушення ПКЕЕН складено Акт про порушення Правил №033354 від 09.12.2015 року.

05.08.2016 року уповноваженими представниками АТ «Одесаобленерго», керуючись п. 37 ПКЕЕН проводилась перевірка об`єкту відповідача за адресою: АДРЕСА_1 та на підставі виявленого порушення Правил складено Акт про порушення Правил №038534 від 05.08.2016 року.

19.04.2017 року уповноваженими представниками АТ «Одесаобленерго» повторно, керуючись п. 37 ПКЕЕН проводилась перевірка об`єкту відповідача за адресою: АДРЕСА_1 на відповідність споживання електричної енергії ПКЕЕН, в ході проведення якої, виявлено порушення п.42 Правил, і на підставі виявленого порушення Правил складено Акт про порушення Правил № 037499 від 19.04.2017 року.

Крім того, 07.08.2017 року уповноваженими представниками АТ «Одесаобленерго», керуючись п. 37 ПКЕЕН проводилась перевірка об`єкту відповідача за адресою: АДРЕСА_1 на відповідність споживання електричної енергії ПКЕЕН, в ході проведення якої, виявлено порушення п. 42 Правил, на підставі виявленого порушення складено Акт про порушення Правил №8001106 від 07.02.2017 року.

21.12.2017 року проведена комісія з розгляду складеного акту про порушення ПКЕЕ № 8001106 від 07.08.2017 року, на якій було прийнято рішення здійснити розрахунок по акту з дати попереднього акту по пропускній здатності мідного проводу перерізом 2,5 кв.мм, з урахуванням використання навантаження 8 годин на добу, а саме з 20.04.2017р. по 07.08.2017 р., згідно з п. 3.1.5. «Методики».

Таким чином, станом на день звернення до суду з позовом, загальна сума заборгованості внаслідок порушення ОСОБА_1 . ПКЕЕН за період з 27.06.2015 р. склала 40 275,91 грн.

Відповідачу було направлено рахунок для оплати сум нарахованих на підставі вказаних Актів про порушення ПКЕЕН. Однак, відповідач ОСОБА_1 не виконала зобов`язання у повному обсязі у передбачений законом термін, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просили його задовольнити.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16 січня 2020 року в задоволенні позову АТ «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Одесаобленерго» ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 січня 2020 року, та постановлення нового, яким задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 15.06.2020 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 15.06.2020 року.

При цьому колегією суддів враховано, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, направлялась сторонам двічі.

Проте, відповідачка ОСОБА_1 довгий час не отримувала копії вказаних документів, що не давало суду апеляційної інстанції права розглянути справу в апеляційному порядку у встановлений законом строк.

Враховуючи викладене, та повернення поштової кореспонденції, направленої на адресу відповідачки ОСОБА_1 , з відміткою «Адресат відсутній» (а.с.174-177, 182-185), а також враховуючи строки розгляду справи у письмовому провадженні в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних у справі доказів, без надходження відзиву на апеляційну скаргу.

При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що відповідно до довідки Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 31.07.2018 року, ОСОБА_1 зареєстрованою або знятою з реєстрації по м. Одесі та Одеській області не значиться (а.с. 114, 181).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не зазначена споживачем, тому вона і не може вважатись боржником і на неї не можуть розповсюджуватись наслідки передбачені за невиконання боржником зобов`язань.

Крім того, позивачем не доведено належними та допустимими доказами хто саме є споживачем по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак апеляційний суд не може погодитись із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, представниками АТ «Одесаобленерго» протягом 2015 - 2017 р.р. за адресою АДРЕСА_1 фіксувалися факти самовільного підключення до мереж енергопостачальника з порушенням схеми обліку (безоблікове підключення виконувалося шляхом накиду), а як наслідок складалися акти про порушення правил користування електричною енергією №035569 від 01.09.2015 року, №033354 від 09.12.2015 року №038534 від 05.08.2016 року, №037499 від 19.04.2017 року, №8001106 від 07.08.2017 року (а.с. 12-15, 21-24, 30-33, 49-51).

На момент складання вказаних актів про порушення особовий рахунок був відкритий на маму відповідачки - ОСОБА_2 , яка й значиться за текстом складених актів як споживач електричної енергії, інших відомостей АТ «Одесаобленерго» не мало, при проведенні перевірок інша інформація представникам не надавалась, договірні відносини в письмовому вигляді не оформлялися.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення вартості не облікованої електричної енергії саме з ОСОБА_1 АТ «Одесаобленерго» виходило з того, що остання була співвласником та фактичним споживачем електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїми дітьми: повнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітньою на момент виявлення порушень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 належать на праві приватної спільної часткової власності в частках 375/5000 ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 68-70).

Разом з тим, у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та ОСОБА_5 спадкоємцем належного їм майна у вигляді часток 375/5000 та 375/5000 на квартиру АДРЕСА_2 , стала саме відповідач ОСОБА_1 , яка в наступному, а саме: 08.08.2017 року, разом зі своїми дітьми здійснила відчуження вказаної квартири, про що в матеріалах справи є відповідний договір купівлі-продажу (а.с.162).

Таким чином, на час звернення позивача з позовом до суду (30.07.2018 року), діти відповідачки ОСОБА_1 були повнолітніми і власниками по 375/5000 часток вищезазначеної квартири, а відповідачка ОСОБА_1 власником її 1125/5000 часток.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

У зв`язку з цим, відповідачка ОСОБА_1 , будучи співвласником з 30.09.2010 р.квартири АДРЕСА_2 (фактично є комунальною квартирою),а в наступному успадкувавши (на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.07.2017 року за №1-1159 та від 22.07.2017 року №1-1160 375/5000 по 375/5000 після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , в порушенняпринципу, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам,свободам інших осіб не врегулювала з енергопостачальником відносини з постачання таспоживання електричної енергії шляхом укладення відповідного договору, а припустиласядо подальшого несанкціонованого споживання електричної енергії без договору та безобліково.

Відмовляючи у повному обсязі у задоволенні позовних вимог АТ «Одесаобленерго», суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та не надав належної правової оцінки належним та допустимим доказам наявним в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», положення якого були чинними станом на момент виявлення порушення, передбачено, що споживачами електроенергії є суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, які використовують енергію для власних потреб на підставі договорів про її продаж та купівлю.

За змістом ч.ч. 4, 10 ст. 26 та ст. 27 наведеного Закону споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Споживач забезпечує в установленому Законом порядку безперешкодний доступвідповідальних представників енергопостачальника, підприємства, яке здійснює передачу енергії, до власних енергетичних установок для здійснення контролю за рівнем споживання енергії, відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого порядку. Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії,самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладівобліку; порушення ПКЕЕН.

Відповідно до п.1 ПКЕЕН затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 червня 1999 року, які були чинними станом на момент виявлення порушень,ці Правила регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками, є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності (пункт 1 ПКЕЕН).

Згідно п. 37 ПКЕЕН енергопостачальник має право знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановокспоживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущенимиспоживачем під час користування електричною енергією.

Згідно з п.п. 42 та 48 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення ПКЕЕН, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.

Крім того, у відповідності до Положень п. 53 ПКЕЕН передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чипредставником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має правокористуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача відпідпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо йогопідписали три представники енергопостачальника.

Акти про порушення №035569 від 01.09.2015 року, №033354 від 09.12.2015 року, №038534 від 05.08.2016 року, складені за результатом перевірки об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , а саме самовільного підключення до мереж АТ «Одесаобленерго» з порушенням схеми обліку, без облікове підключення виконано шляхом накидуу присутності матері ОСОБА_2 , акти пропорушення№037499 від 19.04.2017 року, №8001106 від 07.08.2017 року з аналогічним порушенням у присутності дочки ОСОБА_1 та підписано трьома представниками АТ «Одесаобленерго». Особа, що залучалася до перевірки, підписати Акт відмовився, про що зазначено в самому Акті, як і не внесено до акту останніми своїх зауважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх дітиі батьки.

З урахуванням того, що акти про порушення №035569 від 01.09.2015 року, №033354 від 09.12.2015 року №038534 від 05.08.2016 року, №037499 від 19.04.2017 року, №8001106 від 07.08.2017 року мають три підписи представників енергопостачальника, а тому відповідно до п. 53 ПКЕЕН вважаються дійсними.

Відсутність підпису побутового споживача (представника) не спростовує дійсності акту, оскільки відповідно до п. 53 ПКЕЕН акт підписується представником енергопостачальника та споживачем, а у разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову; акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що п. 53 ПКЕЕН передбачає способи захисту прав як споживача, так і енергопостачальника. Так, якщо споживач не погоджується зі змістом акта, він робить зауваження про це в самому акті. Втім, і енергопостачальник має засоби для захисту своїх прав у разі, коли споживач відмовляється від підпису акта (або не надає доказів своїх повноважень, або відмовляється назвати своє прізвище та/або посаду чи від участі у проведенні перевірки). ПКЕЕН передбачають дійсність акта про порушення, якщо він підписаний трьома представниками енергопостачальника. Законодавство не надаєенергопостачальнику інших засобів довести факт порушення ПКЕЕН споживачем (якщопредставник не називає свого прізвища, не надає доказів своїх повноважень, не називаєпрізвище ім`я та по батькові), як підпису акта про порушення ПКЕЕН трьома особами.

З огляду на викладене, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що відповідач не є споживачем електричної енергії та між сторонами відсутні договірні відносини, попри те, що сторони виконували істотні умови договору, якому не надано обумовленої законом форми, зокрема АТ «Одесаобленерго» фактично відпустило електричну енергію в квартиру мешкання відповідачки через виявлене несанкціоноване підключення, а відповідачка та її діти в свою чергу спожили електричну енергію для власних побутових потреб.

А отже, договір на користування електричної енергії в силу ст. ст. 638, 639 ЦК України між сторонами є укладеним.

З цих підстав, висновки суду першої інстанції про те, що відповідачка є неналежним відповідачем у справі, оскільки з нею договір на користування електричною енергією в квартирі АДРЕСА_2 , не укладався.

Як вбачається з матеріалів справи і було вказано вище, відповідачка ОСОБА_1 була співвласником майна однієї частки та в порядку спадкування прийняла у власність ще дві частки на об`єкт нерухомості померлих батьків.

Тобто, відповідачка ОСОБА_1 на день пред`явлення позову була власником 1125/5000 часток квартири, а інші співвласники, у тому числі повнолітні діти відповідачки, яким належало по 325/5000 часток у квартирі кожному, не були залучені до участі у справі.

При цьому судом не було враховано, що згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом ст. 629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Однак, всупереч наведеному, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог, чим у не передбачений Законом спосіб звільнив фактичного споживача електричної енергії від обов`язку проведення оплати за спожиті енергоносії - товарну продукцію.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає за необхідне позов АТ «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН та 3% річних задовольнити на 3/5 частини, виходячи з того, що остання була співвласником на протязі всього періоду виявлення порушення та успадкувала дві Частки нерухомого майна після смерті інших співвласників, тобто стала власником 3/5 частини квартири від заявлених позовних вимог. Інші співвласники квартири повнолітні діти є співвласниками по 1/5 частині квартири, однак до суду в якості співвідповідачів не залучались, а тому колегія суддів позбавлена можливості стягнути з них частку їх частку вартості необлікованої та спожитої ними електроенергії.

Таким чином, в іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки АТ «Одесаобленерго» не зверталось з позовними вимогами про стягнення боргу до дітей відповідачки у якості співвідповідачів.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв`язку з викладеними обставинами, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду скасувати і прийняти постанову, якою позов АТ «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити частково - на 3/5 частки від заявлених позовних вимог, що складає 24 165,55 грн. (40275,91 : 5 х 3).

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України колегія суддів також вважає за необхідне розподілити між сторонами судові витрати.

Так, враховуючи, що позовні вимоги задоволено на 3/5 частини, то з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ «Одесаобленерго» слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1057,20 грн. (1762:5х3), а також за подання апеляційної скарги в сумі 1585,80 грн. ( 2643:5х3).

Таким чином, з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ «Одесаобленерго» слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме 2643 грн. (1057,20+1585,80=2643), як того вимагає ст. 141 ЦПК України.

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Одесаобленерго» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 січня 2020 року скасувати.

Прийняти постанову, якоюпозов Акціонерного товариства «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Одесаобленерго», ЄДРПОУ: 00131713, заборгованість за необліковану електричну енергію внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією та 3 % річних у загальному розмірі 24165,55 грн. (двадцять чотири тисячі сто шістдесят п`ять гривень 55 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Одесаобленерго», , судовий збір у сумі 2643 грн. (дві тисячі шістсот сорок три гривні).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра