Дата документу 31.03.2020
Справа № 501/1793/18
РІШЕННЯ
31 березня 2020 року м. Чорноморськ Одеської області
Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
Головуючого-судді Смирнова В.В.,
при секретарі судового засідання Кочкіній О.В.,
справа № 501/1793/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області в письмовому порядку цивільну справу за
відповідача Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області
третя особа: ОСОБА_2
третя особа: Державне підприємство морський торгівельний порт «Чорноморськ»
предмет та підстави позову: про примусове виконання обов`язку та відшкодування шкоди,
учасники справи не з`явились
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне
І. виклад позиції позивача.
05.07.2018 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Іллічівського міського суду одеської області з позовом ВК ЧМР Одеської області (відповідач), треті особи: ОСОБА_2 , ДП МТП «Чорноморськ» про примусове виконання обов`язку та відшкодування шкоди(а.с.3-4).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що від 26.10.2008 року рішенням житлової комісії Чорноморського морського торговельного порту позивачу було надана житлова площа, а саме, квартира АДРЕСА_1 та вгрудні передано особисто ключі від житла для того щоб позивач робив ремонт та вселявся, за ордер від ЧМР Одеської області голова житлової комісії обіцяв зайнятися особисто. Але ордер не було надано, та позивач зробив за свої кошти ремонтні роботи та закупівлю меблів, проживав за зазначеною адресою, сплачував комунальні послуги. Станом на 16.09.2009 року коли позивач був на роботі двері в зазначеній квартирі були вирвані, та поставлені інші двері. Позивачу надано відписку, що зазначена квартира належить до власності міської ради , та не може бути надано ветерану порту Косовському М.В. Тому позивач змушений звернутись до суду, та просить суд:
Зобов`язати Чорноморський міськвиконком надати ордер на квартиру АДРЕСА_1 .
Стягнути з Чорноморського Виконкому кошти у сумі 100 000(сто тисяч) гривень на користь ОСОБА_1 в якості компенсації за завдану шкоду.
Представник відповідача надав до суду заяву, заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що право власності та ордер на квартиру АДРЕСА_1 належить іншим особам, та вимоги позивача ОСОБА_3 є безпідставними, просив суд відмовити в задоволенні позову.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 , сповіщався належним чином, надав до суду заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов за наявними матеріалами в письмовому провадженні (а.с. 148, 155).
Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином, надав до суду заяву про залишення позову без розгляду (а.с.43-44)
Представник третьої особи ДП МТП «Чорноморськ» не з`явився, сповіщався належним чином, про причини неявки суд не сповістив, відзив по справі не надав (а.с. ).
Третя особа ОСОБА_2 не з`явилася, сповіщалася належним чином, про причини неявки суд не сповістила, надала до суду заяву, позовні вимоги не визнала, просила суд розгляд справи проводити без її участі (а.с. 79).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Максимович Г.В. від 06.07.2018 року позов залишено без руху (а.с. 21).
20.07.2018 року позивачем ОСОБА_1 усунено недоліки (а.с.23-24).
У зв`язку із відстороненням судді Іллічівського міського суду Одеської області Максимович Г.В. від здійснення правосуддя, відповідно до наказу голови суді №21-ос від 03.08.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ (а.с. 29).
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 23.08.2018 року, справа повторно розподілена для подальшого розгляду судді Смирнову В.В. (а.с.30).
28.08.2018 року ухвалою судді справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 31).
Ухвалою суду від 15.01.2019 року було задоволено клопотання позивача про зупинення провадження по справі (а.с. 54).
Ухвалою суду від 25.06.2019 року було відновлено провадження за клопотанням позивача та призначено до слухання (а.с. 64).
Ухвалою суду від 28.10.2019 року було зупинено провадження по справі для розгляду іншими суддею питання щодо відводу судді (а.с. 85).
Ухвалою суду від 01.11.2019 року було призначено засідання по розгляду відводу судді (а.с. 90).
Ухвалою суду від 05.11.2019 року було відмовлено у відводі судді Смирнова В.В. (а.с. 93-94).
Ухвалою суду від 14.011.2019 року було поновлено провадження після відводу (а.с. 96).
Ухвалою суду від 17.12.2019 року було витребувано докази за клопотанням позивача (а.с. 108-109).
Протоколом судового засідання від 11.02.2020 року в судовому засіданні суддя закрив підготовче судове засідання та призначив справу до розгляду (а.с. 142-143).
Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб"з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин, заборонивши: відвідування закладів освіти її здобувачами; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Спортивні заходи дозволяється проводити без участі глядачів (уболівальників).
Крім того, Рада суддів України рекомендувала у період з 16 березня до 3 квітня 2020 р. встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 р, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
Крім того, 11.03.2020 року Рада суддів України звернулася до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін. Також Рада суддів України просить громадян утриматися від відвідин суду, якщо у них є ознаки будь-якого вірусного захворювання.
Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 32 цього Закону обмежувальні протиепідемічні заходи встановлюються місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування за поданням відповідного головного державного санітарного лікаря у разі, коли в окремому населеному пункті, у дитячому виховному, навчальному чи оздоровчому закладі виник спалах інфекційної хвороби або склалася неблагополучна епідемічна ситуація, що загрожує поширенням інфекційних хвороб. Обмеженням підлягають ті види господарської та іншої діяльності, що можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб.
Отже, виникла на теперішній час ситуація, не передбачає можливість проведення відкритих судових засідань, суд прийшов до висновку щодо проведення слухання справи в спрощеному порядку без виклику сторін.
Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.
Відповідно виписки з протоколу № 11 від 26.11.2008 року, засідання житлово-побутової комісії Іллічівського морського торговельного порту постановлено надати косовському ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 . Квартира надана для тимчасового проживання. (а.с. 11).
Згідно заяви про поновлення порушених прав від 20.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ВК ЧМР Одеської області (а.с. 9).
Згідно листа № 012-1543 від 07.07.2009 року КВ ІМР звернулась до заступника начальника ІМТП Осієвського В.О про повідомлення, що квартира АДРЕСА_1 переведена в статус службових та надана в користування ОСОБА_2 та вселено в присутності заступника начальника ЖЕУ №4 та дільничного інспектора міліції та речі попереднього квартиронаймача згідно акту передано на відповідне зберігання ОСОБА_2 (а.с. 13).
Відповідно листа № 1067 від 02.08.2017 року, надано відповідь КП «МЖКГ» ЧМР Одеської області на витребування ОСОБА_1 документів відмовлено з зазначенням, що у нього немає ордеру на зазначену квартиру та таке витребування не має підстав (а.с. 14).
Згідно витягу з рішення ВК ЧМР Одеської області № 222 від 23.02.2006 року про прийом громадян на квартирний облік розглянуто прохання ОСОБА_5 щодо надання йому першочергового права на отримання житла як співробітника міліції (а.с. 125).
Відповідно рішення №178 від 26.02.2009 року ВК ІМР розглянуто питання про включення до списку працівників МУЖКГ, які користуються правом одержання службової площі ОСОБА_2 (а.с. 126).
Згідно рішення № 479 від 28.05.2009 року ВК ІМР розглянуто питання про переведення в розряд службових кв. АДРЕСА_1 та надання її ОСОБА_2 , зазначено про надання ордеру ОСОБА_2 , на житлове приміщення (а.с. 127).
Відповідно корінця ордеру від 04.06.2009 ВК ІМР службова площа кв. АДРЕСА_1 надана ОСОБА_2 з її сім`єю як майстру МУЖКГ (а.с. 128).
Згідно архівного витягу №09 від 17.01.2020 року зазначено про те, що протоколом засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі Іллічівської міської ради № 57 від 16.12.2008 року клопотання адміністрації і профспільних комітетів ДП «Ілілчівський морський торговельний порт» про затвердження рішення житлово-побутової комісії порту про надання житлової площі працівникам порту, а саме ОСОБА_1 , кв. АДРЕСА_1 , вказано,що зазначена квартира портом була передана в комунальну власність Іллічівської територіальної громади, та осіб, які можуть зайняти вільні квартири в таких будинках, призначає ВК ІМР, та вирішено відмовити керівництву порту в задоволенні їх рішення про надання зазначеної квартири ОСОБА_1 (а.с.129).
V. Оцінка Суду.
За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Положеннями ст. 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.
Згідно із ч. 1 ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
Згідно із ст. 121 ЖК України порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.
Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.
Статтею 122 ЖК України установлено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.
Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.
При вирішення спору про відшкодування моральної шкоди предметом доказування є не тільки факт неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні виконавчого документа, а також і факт виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Отже, звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач має довести факт заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, яка за змістом ст. 1167 ЦК України завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, а також відповідно до того, яких саме втрат немайнового характеру він зазнав, обґрунтувати розмір відшкодування моральної шкоди. Недоведеність позивачем зазначених обставин по справі є підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення шкоди.
Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог.
З цих підстав, п.2 ч.2 розділу «Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COV-19)», ч.13 ст. 7, ч 4 ст.19 Розділу 1 Глави 1, ст. 274-279 Глави 10 § 4 , Розділу 3 ЦПК України, статтями 3-5, 7, 10, 13, 19, 258, 339-342, 352 Цивільно процесуального кодексу України, суд,
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, треті особи - ОСОБА_2 , Чорноморський морський торгівельний порт про примусове виконання обов`язку та відшкодування шкоди - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Суддя Іллічівського

міського суду Одеської області Смирнов В.В.