Справа №: 272/935/20
Провадження № 2/272/496/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді - Палазюк В.М.,

з участю секретаря судового засідання - Смолінської І.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив :

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом

в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід - ОСОБА_3 , який проживав по АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за тією ж адресою та дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площами 0,35 га. та 0,31 га., які розташовані по АДРЕСА_1 . При проведені замірів встановлено, що фактична площа земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства складає 0,3095 га. та 0,3204 га.. За життя ОСОБА_3 склав два заповіти, а саме: від 09 січня 1988 року, яким заповів ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку та від 18 жовтня 2010 року, яким заповів йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і ощадні книжки. Позивач прийняв спадщину після смерті діда та частково її оформив, отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, прості іменні акції ВАТ «Мостівське» та грошові вклади. Дружина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, відмовилась від її прийняття на користь ОСОБА_1 .. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Відповідачка є спадкоємицею першої черги за законом, однак спадщину не приймала та на неї не претендує. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , немає, однак позивач не може оформити свої спадкові права в повній мірі, оскільки на спадковий житловий будинок і земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця). Просив визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно, як на спадщину за законом після смерті діда, судові витрати з відповідачки на його користь не стягувати.

У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, направили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані позивачем та його представником документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача - ОСОБА_3 , який проживав по АДРЕСА_1 (а.с. 6, 12 - 16, 29). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за тією ж адресою та дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площами 0,35 га. та 0,31 га., які розташовані по АДРЕСА_1 (а.с. 20 -24). При проведені замірів встановлено, що фактична площа земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства складає 0,3095 га. та 0,3204 га. (а.с. 26). За життя ОСОБА_3 склав два заповіти, а саме: від 09 січня 1988 року, яким заповів ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку та від 18 жовтня 2010 року, яким заповів йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, сертифікат акцій і ощадні книжки (а.с. 17,18). Позивач прийняв спадщину після смерті діда та частково її оформив, отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.2010 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, прості іменні акції ВАТ «Мостівське» та грошові вклади (а.с. 19,41,42). Дружина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, відмовилась від її прийняття на користь ОСОБА_1 (а.с. 11,16,41). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с. 10). Відповідачка є спадкоємицею першої черги за законом, однак спадщину не приймала та на неї не претендує (а.с. 12,13,14,16,41,45). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , немає, однак позивач не може оформити свої спадкові права в повній мірі, оскільки на спадковий житловий будинок і земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (а.с.25,28).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Згідно ч. 1 п. п. «б» п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; прийняття спадщини.

Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що спадкодавець був власником спадкового майна, позивач має право на його спадкування, однак позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно, про що свідчить відмова нотаріуса, тому вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи клопотання позивача суд не стягує з відповідачки на його користь судові витрати.

Керуючись ст.ст.4, 76 - 89, 200, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 ), право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площами 0,3095 га. та 0,3204 га., які розташовані по АДРЕСА_1 , як на спадщину за законом після смерті діда - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Повне судове рішення складено 02.11.2020 року.

Суддя:В. М. Палазюк