Номер провадження: 22-ц/813/3144/20
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ЄВРОБАНК» про визнання договору неукладеним, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси про забезпечення доказів, постановлену під головуванням судді Абухіна Р.Д., 25 липня 2019 року в м. Одеса,-

встановила:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ПАТ «ЄВРОБАНК» про визнання договору неукладеним (а.с. 1-3).

ОСОБА_2 звернулася також до суду з заявою про забезпечення доказів, посилаючись на те, що невжиття заходів може призвести до знищення доказів стороною відповідача та унеможливити повний та всебічний розгляд справи (а.с. 15-16).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів задоволено. Витребувано у ПАТ КБ «Євробанк» оригінали наступних документів: Договір кредиту № 315-Н від 31.08.2011 р.; Іпотечний договір укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ЄВРОБАНК», посвідчений Сегедченко І.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 31.08.2011 р. та зареєстрований в реєстрі за № 1584; Заява про видачу готівки № 218656 від 31.08.2011 р.; Заява на переказ готівки № НОМЕР_1 від 04.11.2011 р. (а.с. 65-66).

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с. 32-35).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16 березня 2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16 березня 2020 року зі змінами «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішенні питання про забезпечення позову, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів суд першої інстанції виходив із того, що предметом позову є визнання договору кредиту неукладеним, єдиними доказами якого є матеріали, що містяться в документах відповідача, а також що незастосування судом заходів забезпечення доказів може привести до неможливості або ускладнення повного та всебічного розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1, 3 ст. 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є визнання договору кредиту № 315-Н від 31.08.2011 року неукладеним.

При цьому позивач зазначила, що відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору їй було надано кредит у сумі 260 000,00 доларів США строком користування до 30.08.2012 року із сплатою 17% річних. В забезпечення виконання кредитного договору між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір, який 31.08.2011 року який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегедченко І.М. та зареєстрований в реєстрі за №1584. Проте, жодних коштів в касі банку ОСОБА_2 не отримувала. Позивач посилалась на те, що зазначені обставини можуть бути підтверджені матеріалами кредитної справи, які є в банку в оригіналі, та у неї в завіреному варіанті.

Натомість апелянт ОСОБА_1 зазначив, що позивач не надав жодного доказу в підтвердження того факту, що ним втрачено примірник оскаржуваних договорів.

Однак, на думку колегії суддів дані доводи ОСОБА_1 є безпідставними, з огляду на наступне.

Дана інформація є предметом доказування вимог позову ОСОБА_2 , а тому повинна бути судом перевірена, досліджена та з`ясована. Крім того, позивач посилалася на те, що обставини на які вона посилається, як на доводи своєї позовної заяви містяться в документах, які є в оригіналах у відповідача, що у неї є такі документи але в копіях. ОСОБА_2 не зазначала того фату, що витребувані оригінали документів нею втрачені.

Самостійно отримати такі докази позивач не може, оскільки дана інформація є інформацією з обмеженим доступом та може бути витребувана лише за запитом суду.

За таких обставин, доводи апеляційної інстанції не спростовують правильність постановленої ухвали, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2019 року про забезпечення доказів постановлено з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2019 року про забезпечення доказів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 05 червня 2020 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе