Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09.06.2020 Справа №607/28258/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямза адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власницею квартири, що належить їй на праві приватної власності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У даній квартирі зареєстровані також чоловік позивача - ОСОБА_3 та син позивача - ОСОБА_2 у своєму позові посилається на те, що відповідач зареєстрований у вказані квартирі, однак фактично в ній не проживає останні два роки, участь в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг не бере, чим створює позивачу перешкоди у користуванні житлом. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 21 грудня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, однак в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, тому,згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився із невідомих суду на те причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 29 лютого 2008 року.

Згідно довідки № 834, яка видана 07 жовтня 2019 року ДП 3 ЖЕК13 ЖБК, власником особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , за вказаною адресою також зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 26.09.1977 року та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 26.09.1977 року.

Актами від 28.10.2019 року та 12.02.2020 року, які складено комісією в складі майстрів дільниці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтверджується той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає з 2017 року.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Із вимог ст. 72 ЖК УРСР вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_2 понад один рік. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у вказаній квартирі чи наявності перешкод у користуванні житлом суду надано не було.

Враховуючи те, що судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 , однак більше одного року за вказаною адресою не проживає, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Крім цього, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в користь держави підлягають стягненню 768,40 гривень судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання заяви про перегляд заочного рішення та строк апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий

Головуючий суддяК. М. Грицай