Справа № 755/3328/20
Провадження № 2/761/5272/2020
У Х В А Л А

13 червня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії та відшкодувати моральну шкоду,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії та відшкодувати моральну шкоду.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28.02.2020 р. справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2020 р. дану справу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, які були усунуті у встановлений строк.

На виконання вимог ухвали суду від 09.04.2020 р. позивач надав клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що він є пенсіонером, інших доходів немає, має проблеми зі здоров`ям. Враховуючи скрутне матеріальне становище та стан здоров`я позивача, ОСОБА_1 просив суд звільнити його від сплату судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

У п. 29 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, зазначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, що прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Разом із тим, ураховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку з наведеним, враховуючи майновий стан позивача та надані докази в підтвердження заявленого клопотання, суд приходить до висновку про можливість його задоволення шляхом звільнення позивача від сплати судового збору за подачу позову про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії та відшкодувати моральну шкоду.

З огляду на викладене та керуючись ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, -

у х в а л и в :

Звільнити позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії та відшкодувати моральну шкоду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Осаулов А.А.