Справа № 761/3786/20
Провадження № 2/761/4258/2020
У Х В А Л А

03 квітня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Саадулаєв А.І., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором відповідального зберігання,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Підставою звернення до суду є порушення договору відповідального зберігання щодо повернення коштів в сумі 3 800 000,00 доларів США і 4 000 000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2020 року вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Саадулаєва А.І .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строку для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказана ухвала суду була направлена позивачу рекомендованим повідомленням № 746, та отримана позивачем 24 березня 2020 року.

27 березня 2020 року від позивача на адресу суду надійшла заява у якій позивач просить залишити позов без розгляду на підставі п.5 ч. 257 ЦПК України.

Станом на 03 квітня 2020 року вимоги ухвали, про залишення позовної заяви не виконано.

Суд, вивчивши подану заяву від 27 березня 2020 року, дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексах випадках.

Приписами статті 257 ЦПК України унормовано підстави для залишення позову без розгляду, зокрема, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України).

При цьому розгляд справи по суті відбувається не раніше відкриття провадження у справі (ст.ст. 210, 297 ЦПК України). Разом з цим, провадження у справі №761/3786/20 не відкрито, оскільки позивачем на момент подання вказаної заяви не усунуто недоліки позовної заяви, тому у суду відсутні правові підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

При цьому, судом встановлено, що станом на 03 квітня 2020 року позивач в строк, встановлений судом, недоліки не усунув, вимоги ухвали суду не виконав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 122 ЦПК України визначає, що строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 123 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

З врахуванням наведеного, а також положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України, в разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді (ч. 6 ст. ст. 185 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 185, 210, 257, 297, 353-355 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви про залишення позову без розгляду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором відповідального зберігання - повернути позивачам разом з доданими до неї документами.

Суд роз`яснює, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя: