ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 680/551/18
Провадження № 22-ц/4820/814/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Янчук Т.О.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 680/551/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду від 04 лютого 2020 року (суддя Яцина О.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2.1 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території колишньої Малостружівської сільської ради. Позивач зазначив, що за життя ОСОБА_2 було складено заповіт, згідно якого усе майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповів синові ОСОБА_1 . Позивач вказує, що приватним нотаріусом Новоушицького нотаріального округу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини, проте ОСОБА_1 вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено ним із поважних причин, оскільки про наявність заповіту позивачу стало відомо лише у березні 2007 року, коли проводив ремонтні роботи у будинку померлого. Зважаючи на викладене, позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Новоушицького районного суду від 04 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, а тому нотаріус і не інформував позивача про наявність заповіту, а відповідачем Новоушицькою селищною радою позов було визнано. Апелянт також вказує, що суд першої інстанції безпідставно не вважав необізнаність позивача про наявність заповіту не поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька, чим порушив приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Разом з тим, ОСОБА_1 посилається на правові висновку, що викладені в постановах Верховного Суду по справах №681/203/17 від 17.10.2018 року та №565/1145/17 від 26.06.2019 року. Зважаючи на викладене, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове судове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відзив від Новоушицької селищної ради Новоушицької ОТГ Хмельницької області не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про день, місце і час слухання справи повідомлені належними чином, надіславши до суду заяви про слухання справи без їх участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи та представників учасників справи.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Однак, оскаржуване рішення суду першої не відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що незнання про наявність заповіту не обмежувало право позивача, як спадкоємця першої черги, звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у визначений законом термін та суд прийшов до висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку для прийняття спадщини є неповажними.

Проте, зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який 05 вересня 2001 року склав заповіт, відповідно до якого заповів усе своє майно, де б воно не перебувало і з чого б воно не складалося, і взагалі усе те, що буде належать спадкодавцю на день смерті, і на що буде мати право за законом заповів своєму синові ОСОБА_1 (а.с. 8 10).

ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , належало право на земельну частку (пай) розміром 2,1 умовних кадастрових гектарів з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в КСП «Надія», що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0371450 від 22 грудня 1997 року (а.с.11, 12).

Відповідно до довідок Малостружівської сільської ради №595 від 29 вересня 2015 року та Новоушицької селищної ради № 452, 453 від 26 червня 2018 року, ОСОБА_2 на день смерті був один зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 13, 20).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.10.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском ним шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 26).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20.10.2019 року №57979991 інформація щодо наявності спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутня (а.с. 33-34).

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз?яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Суд першої інстанції не врахував принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, колегія суддів враховує визнання відповідачем Новоушицькою селищною радою Новоушицької селищної ОТГ Хмельницької області позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.31).

Зважаючи на викладене та оцінивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції вказані обставини враховані не були, а тому висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог є помилковим, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новоушицького районного суду від 04 лютого 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 08 квітня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

Т.О. Янчук