Ухвала

09 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 140/2516/17

провадження № 61-5372ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року у справі за позовом Немирівської міської ради Вінницької області до ОСОБА_1 про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Немирівська міська рада Вінницької області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною.

В обґрунтування свого позову Немирівська міська рада зазначила

про наявну необхідність укладення додаткової угоди до договору оренди землі та неодноразове надсилання позивачем на адресу відповідача відповідних листів та повідомлення, а також проекту додаткової угоди, вказала, що ОСОБА_1 ухиляється від її підписання, що завдає значних збитків територіальній громаді міста Немирів Вінницької області. Позивач просив визнати укладеною у редакції, викладеній у заяві про уточнення позовних вимог, додаткову угоду до вказаного договору оренди землі.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт відсутності

підписаної сторонами додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки свідчить про небажання відповідача її укладати

в редакції, запропонованій позивачем, а визнання такої додаткової угоди укладеною в судовому порядку суперечитиме волі відповідача. Позивачем не доведено безумовного прийняття відповідачем пропозиції позивача на укладення додаткової угоди.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року апеляційну скаргу Немирівської міської ради Вінницької області задоволено.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2019 року скасовано.

Позов Немирівської міської ради Вінницької області до ОСОБА_1 задоволено.

Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 20 квітня 2007 року, укладеного між Немирівською міською радою Вінницької області в особі міського голови Качура В. М. та ОСОБА_1 , за № 07, зареєстрованого 21 травня 2007 року, та викладено пункт 5 Розділу 2 у такій редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2017 року становить 859 417, 46 грн; пункт 9 Розділу 4 викладено

в наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у розмірі річної орендної плати для земель водного фонду, встановленої на рівні 8 %

від нормативно грошової оцінки земель, що становить 68 753,40 грн у рік», пункт 11 Розділу 4 викладено у такій редакції: «Орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати, що становить

5 729, 45 грн на рахунок орендодавця: УК у Немирівському районі

ОТГ м. Немирів 18010900, , банк ГУ ДКСУ у Вінницькій області МФО 802015 рр № 0796 не пізніше 30 числа наступного місяця за звітним».

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що оскільки відбулась зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сторону збільшення та відповідно до пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України збільшилася й орендна плата за землю, що знаходиться

у користуванні відповідача, а відповідач ухиляється від укладання додаткової угоди, вимоги позивача є правомірними та підлягають задоволенню.

17 березня 2020 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального

і процесуального права, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України).

Також заявник вказує на відсутність висновку Верховного Суду

щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах

(пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України) та порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок неналежного дослідження судом зібраних

у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексуУкраїни провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною першою статті 394 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній

на час подання касаційної скарги) передбачено те, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема,

касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

У касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).

Враховуючи необґрунтованість доводів заявника, а також те, що постанова Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року по суті вирішених позовних вимог не підлягає примусовому виконанню, клопотання про зупинення виконання судового рішення до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Немирівської міської ради Вінницької області до ОСОБА_1 про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року.

Витребувати з Немирівського районного суду Вінницької області вищезазначену цивільну справу (№ 140/2516/17).

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 20 лютого

2020 року відмовити.

Надіслати іншому учаснику справи копію касаційної скарги та доданих

до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 07 травня 2020 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович