Справа № 350/1972/19
Провадження № 2/350/99/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Максиміва І.В.

з участю секретаря Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ПрАТ СК «Галицька» завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 56978 грн. 04 коп., 1800 гривень витрат на проведення автотоварознавчої експертизи та судові витрати понесені по справі.

В обгрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 покликається на те, що 14 червня 2019 року, приблизно о 17 год. 30 хв., відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Мерседес Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у селищі Брошнів-Осада по вул. 22 Січня Рожнятівського району, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та не врахував дорожню обстановку, в результаті чого здійснив наїзд на керований ним транспортний засіб ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 , належний позивачеві автомобіль ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазнав технічних пошкоджень на суму 56978 грн. 04 коп.

14 червня 2019 року ним та ОСОБА_2 , як учасниками ДТП, складено та підписано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), відповідно до якого завдавачем шкоди є відповідач ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 , йому завдано матеріальних збитків на загальну суму 63546 грн. 44 коп., з яких 56978 грн. 04 коп. - вартість відновлюваного ремонту автомобіля, 1800 грн. - вартість послуг експерта, 768 грн. 40 коп. сплачений судовий збір, 4000 грн. - витрати за надання правової допомоги, яка повинна бути відповідачами відшкодована.

Ухвалою суду від 17 січня 2020 року, до участі у розгляді справи, в якості співвідповідача залучено Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Галицька».

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Родіков І.С. у судове засідання не з`явилися, ОСОБА_1 направив суду заяви в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив про задоволення позову, а справу розглянути у його відсутності. Разом з тим будучи раніше допитаним у підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ СК «Галицька», а тому він спочатку звертався з вимогою про виплату страхового відшкодування до відповідача ПрАТ СК «Галицька», однак у офісі компанії в м. Івано-Франківську йому відмовили, представник страхової компанії повідомив, що страхова компанія припинила свою діяльність через відсутність ліцензії, а тому виплата страхового відшкодування не можлива. Щодо невиконання ПрАТ СК "Галицька" своїх зобов`язань за обов`язковим договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, він звернувся зі скаргою до Моторного (транспортного) страхового бюро України, проте, таке звернення також не дало позитивного результату. Оскільки відповідачі відмовляються в добровільному порядку відшкодувати йому завдану шкоду, тому він змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Просив про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Бурак Б.В. у судове засідання не з`явилися, останній направив суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позову відмовити. Проте будучи раніше присутнім у підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти позову, в частині стягнення з нього матеріальної шкоди, заперечував, зазначивши, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14 червня 2019 року, його цивільно-правова відповідальність як водія транспортного засобу Мерседес Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ СК «Галицька» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0893764 від 23.04.2019, а тому шкоду, яку завдано внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю його автомобіля та автомобіля позивача, повинна нести вказана страхова компанія.

Представник відповідача ПрАТ СК «Галицька» у судове засідання не з`явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно у встановленому законом порядку, про що свідчать направлені на адресу суду рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, правом на подачу відзиву не скористався.

Суд вважає за можливе, справу розглянути у відсутності сторін, у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 14 червня 2019 року, приблизно о 17 год. 30 хв. в селищі Брошнів-Осада по вул. 22 Січня з вини відповідача ОСОБА_2 , який керував автомобілем Мерседес Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження.

Вказані обставини були визнані сторонами та підтверджується складеним учасниками пригоди спільного Повідомлення про ДТП від 14.06.2019, відповідно до змісту якого учасники ДТП - водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дійшли згоди щодо обставин ДТП, а саме: порушення вимог Правил дорожнього руху саме водієм ОСОБА_2 , який особисто визнав свою вину (а.с.5).

Таким чином встановлено, що винуватцем у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 14 червня 2019 року за участю транспортних засобів Мерседес Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1 та ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

У відповідності до п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобіля ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_2 , являється ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20.07.2007 (а.с.35).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21112, р.н. НОМЕР_2 , на момент скоєння ДТП застраховано в АТ «СГ «ТАС» на підставі полісу № АО/5141942 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.04.2019 (а.с.34).

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Мерседес Бенц, р.н. НОМЕР_1 ,на момент скоєння ДТП застраховано в ПрАТ СК «Галицька» на підставі полісу № АО/0893764 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.04.2019(а.с.33).

Відповідачем ОСОБА_2 в передбаченому ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку, було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 14 червня 2019 року, та пояснення про характер пошкодження керованого ним автоморбіля Мерседес Бенц, р.н. НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ 21112, р.н. НОМЕР_2 . ПрАТ СК «Галицька» була повідомлена про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.7,10).

З пояснень позивача ОСОБА_1 , даних у підготовчому судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 , в межах строків передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся із заявою до ПрАТ СК «Галицька» про виплату страхового відшкодування, однак представником ПрАТ СК «Галицька» було відмовлено у прийнятті такої заяви, з підстав припинення діяльністі компанії через відсутність ліцензії.

Вказані обставини визнані відповідачем ОСОБА_2 , та не спростовані представником ПрАТ СК «Галицька».

18 червня 2019 року позивач ОСОБА_1 , в передбаченому ст. 35 Закону порядку, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із скаргою на дії ПрАТ СК «Галицька» та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 8).

Своїм листом № 3.1-05/31216 від 25.09.2019 МТСБУ повідомило ОСОБА_1 про те, що на даний час МТСБУ не може застосувати до ПрАТ СК «Галицька» заходів впливу у зв`язку невиконанням своїх зобов`язань за обов`язковим договором цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорртних засобів, оскільки членство ПрАТ СК «Галицька» в МТСБУ було припинено. Зазначивши, що відповідно до ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, членство якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. МТСБУ згідно з Законом виконує зобов`язання страховика за внутрішніми договорами страхування у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований. На даний час МТСБУ не володіє інформацією щодо ліквідації ПрАТ СК «Галицька» чи визнання вказаної страхової компанії банкрутом (а.с. 36).

Позивач ОСОБА_1 подав докази, що підтверджують факт завдання шкоди відповідачем ОСОБА_2 та розмір завданої шкоди. Однак враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ СК «Галицька», який згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» несе відповідальність за стахувальника, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення відшкодування за завдану шкоду з відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зазначений Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Тобто, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, та/або майну потерпілого.

При цьому Розділом ІІІ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок здійснення страхового відшкодування на території України.

Так, пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Так, згідно звіту № 33/19 про оцінку колісного транспортного засобу по визначенню вартості матеріального збитку, складеного ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «ВАЗ 21112», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин автомобіля, складає 56978 грн. 04 коп. (а.с.11-18).

За складання ФОП ОСОБА_3 вищевказаного звіту позивачем ОСОБА_1 проведено оплату у розмірі 1800 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 19.07.2019 (а.с. 38).

Вище переліченні обставини підтвердженні доказами в порядку ст. ст. 58-60 ЦПК України вивчені та перевірені судом.

Зазначений розрахунок позивача відповідачем ПрАТ СК «Галицька» не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних про відшкодування шкоди.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розмір страхової виплати, яку повинен відшкодувати страховик потерпілій особі, повинен визначатись на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (стаття 988 ЦК України).

Судом було встановлено, що відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність ПрАТ СК «Галицька» не перебуває в процесі припинення.

Разом з тим МТСБУ у своєму листі 25.09.2019 адресованому позивчу повідомило, що членство ПрАТ СК «Галицька» в МТСБУ припинено.

Статтею 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що членство страховика в МТСБУ припиняється у разі виключення такого страховика із членів МТСБУ або втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ.

Пункт 52.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виключення страховика з членів МТСБУ та/або позбавлення статусу повного члена МТСБУ здійснюється рішенням загальних зборів членів МТСБУ за поданням дирекції МТСБУ з таких підстав відсутність у страховика ліцензії на обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності або її анулювання.

Страховик у разі припинення його членства в МТСБУ втрачає право укладати будь-які договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Припинення повного членства в МТСБУ позбавляє страховика права укладати договори міжнародного страхування.

Страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, враховуючи те, що страховик зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а тому суд приходить до висновку, що обов`язок по відшкодуванню шкоди та виплаті страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0893764, підлягає виконанню саме страховиком ПрАТ СК «Галицька».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 768 гривень 40 коп.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача в його користь витрати за надання йому правничої допомоги адвокатом Родіковим І.С. в розмірі 4000 тисячі гривень.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано суду ордер серії ІФ № 072820 на надання правової допомоги від 18.12.2019, квитанції до прибуткового касового ордера від 19.11.2019 року, № 5 від 17.12.2019 (а.с. 42, 50, 69).

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зважаючи на подані документи, що підтверджують понесені ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, беручи до уваги, що позивач просить стягнути в його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень, суд вважає, що заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» (76018, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 56978 грн. 04 коп. матеріальної шкоди, 1800 гривень витрат за послуги експерта, 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору, 4000 гривень витрат за надання правової допомоги, а всього разом 63546 грн. 44 коп. (шістдесят три тисячі п`ятсот сорок шість гривень 44 копійки).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Максимів І.В.

Повне рішення складено 26 березня 2020року.