Справа № 361/7528/19
Провадження № 2/361/1093/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 червня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Лопатинській С.А., з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 , розглянувши в місті Бровари в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

Позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тих підстав, що строк подання такої заяви ним пропущений з поважних причин. Позов вмотивований тим, що 30.10.2018р. нотаріус відкрив спадкову справу до майна померлого ОСОБА_7 ; 15.04.2019р. він отримав листа від нотаріуса, за змістом якого він, позивач, вважається таким, що спадщину не прийняв, оскільки не подав заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців, і йому рекомендовано звернутись до суду за визначенням додаткового строку для подання вказаної заяви. У якості поважних причин пропуску строку подання заяви нотаріусу, позивач послався на свій стан здоров,я, а саме: з 9.11.2018р. по 30.11.2018р. він перебував на амбулаторному лікуванні, потребував постійної медичної допомоги, знаходився під наглядом персоналу сільської амбулаторії; він має діагноз: ішемічна хвороба серця, серцева недостатність 11 ступеню, синдром вертебробазилярної недостатності; звертався до лікарів 5.11.2018р., 9.11.2018р., 20.11.2018р., після чого з грудня 2018року по вересень 2019року переніс ряд загострень хронічних захворювань серцево-судинної системи, про що свідчать записи в амбулаторній карті від 25.12.2018р., від 12.04.2019р., від 12.09.2019р., та виписка з амбулаторної картки від 28.09.2019р.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи, викладені в позовній заяві, пояснив, що вчасно дізнався про смерть батька, бо був на похоронах; з батьком не проживав; він не відмовлявся від прийняття спадщини після батька,вважає, що сестри його обдурили, коли пішли до нотаріуса без нього і без його повідомлення, і не сказали, що збираються писати заяви нотаріусу про відмову на користь ОСОБА_3 ; про таку відмову і про прийняття спадщини племінником ОСОБА_3 він дізнався з листа нотаріуса. Чому не подав заяву протягом всього строку до 22.11.2018р. - пояснити не зміг, пославшись виключно на стан здоров,я і хворобу в листопаді 2018р. чому не подав заяву після одужання у подальшому, і чому до суду звернувся лише 24.10.2019р.- також поясни ти не зміг, пояснюючи виключно станом здоров,я і консультаціями.

Відповідач подав відзив, позов не визнав, у відзиві і у судовому засіданні відповідач та його представник послались на те, що у позивача відсутні будь-які поважні причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини після його батька; позивач проживає у тому ж селі, знав про смерть батька, не був таким хворим, щоб хвороба і стан здоров,я заважали йому написати та подати заяву нотаріусу або до сільради, або відправити поштою як протягом шести місячного строку, так і після того. У вказаний період він і родичі бачили позивача, він ходив по селу, їздив на велосипеді, ходив до лісу за грибами. При житті діда він дідові не допомагав, після смерті діда ні з ним, ні з його сестрами (третіми особами) фактично не спілкувався і не знався. Відповідач вважає, що у позивача не було жодної об`єктивної, непереборної обставини, яка б дійсно перешкодила йому подати заяву нотаріусу у встановлений строк у разі, якби він діяв добросовісно і якби дійсно мав бажання і намір прийняти спадщину. Просив у позові відмовити.

Треті особи ОСОБА_6 і ОСОБА_5 подали письмові пояснення, підтримали думку відповідача та викладені ним обставини у відзиві. У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що позивач не був таким хворим, щоб не міг подати заяву нотаріусу, він ходив , їздив на велосипеді, ходив до лісу, і його стан був не гіршим від стану звичайної людини у такому віці. Крім того, секретар сільської ради йому казала про подання заяв третіми особами, нотаріус відправляв листа позивачу , тому вважає, що позивач пропустив строк подання заяви без поважних причин і у позові йому має бути відмовлено.

З наданих документів і зокрема з матеріалів спадкової справи, встановлено такі обставини:

Згідно свідоцтва про смерть - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: село Русанів. Заповіту ОСОБА_7 не складав.

Позивач є сином ОСОБА_7 . Крім того, є ще два спадкоємця першої черги: дві дочки ОСОБА_7 - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Дві дочки спадкодавця ОСОБА_5 і ОСОБА_6 30.10.2018р. подали нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про відмову від спадщини на користь онука спадкодавця ОСОБА_3 (сина ОСОБА_6 і відповідно племінника ОСОБА_5 ):

ОСОБА_3 04.12.2018р. подав заяву про прийняття спадщини у зв`язку з відмовою на його користь двох спадкоємців першої черги.

Згідно довідки з сільської ради - на день смерті спадкодавця ОСОБА_7 він проживав в АДРЕСА_1 , з ним на день його смерті проживали та зареєстровані дочка ОСОБА_6 (третя особа), онук ОСОБА_3 (відповідач).

30.07.2019р. і 16.10.2019р. ОСОБА_3 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом.

16.10.2019р. нотаріусом Юхтою Л.М. Броварської державної нотаріальної контори спадкоємцю ОСОБА_3 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , і земельні ділянки у селі Русанів .

У свідоцтвах, виданих відповідачу, зазначено, що він є єдиними спадкоємцем, який прийняв спадщину, і якому видаються дані свідоцтва, - внаслідок відмови на його користь двох спадкоємців першої черги: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Згідно ст.1268 ЦКУ спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 2. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 5. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1269 ЦКУ спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 2. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 5. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Згідно ст.1273 ЦКУ спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 6. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно ст.1274 ЦКУ спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. 3. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦКУ для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1272 ЦКУ якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. 2. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 3. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття згідно

Аналізуючи надані докази та встановлені обставини та норми закону, що регулюють спірні правовідносини, суд робить такі висновки:

Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, який не проживав з спадкодавцем станом на день його смерті, для прийняття спадщини після батька повинен був протягом шести місяців з дня смерті подати нотаріусу за місцем відкриття спадщини (а у сільській місцевості - до сільської ради відповідній посадовій особі) заяву про прийняття спадщини.

Позивач таку заяву у строк 6 місяців, тобто до 22.11.2018р., не подав, тобто строк, встановлений ст.1270 ЦК України, пропустив і не реалізував надане йому статтею 1269 ЦК України право прийняти спадщину.

Зміст закону, що регулює дані правовідносини, встановлює вільне волевиявлення спадкоємця відносно його права приймати спадщину чи відмовитись від неї; закон встановлює спадкоємцю строк для прийняття внутрішнього рішення щодо прийняття спадщини і для його виявлення - шляхом подання відповідної письмової заяви. Логіка закону полягає в тому, що спадкоємець, не подаючи відповідну заяву у встановлений строк - тим самим проголошує зовні свою волю на неприйняття спадщини. І після закінчення строку, встановленого ст.1270 ЦКУ, він вже не має права свою думку і наміри змінити.

Свідома поведінка позивача, який не вчинив приписану йому законом дію, - є його волевиявленням.

Позивач не мав поважних причин, які б пояснювали пропуск ним строку, встановленого статтею 1270 ЦКУ. Він проживав у тому самому селі, що і батько, він безперечно знав по смерть батька і про відкриття спадщини, знав про наявність у батька майна, яке є спадщиною.

Позивач усвідомлював, що він не є тим спадкоємцем, який прийняв спадщину згідно ст.1268 ЦКУ - бо достовірно знав - і це визнає - що не проживав з батьком, не лише був зареєстрований за іншою від батька адресою, але і не проживав з ним, - це виключає можливість помилки в його свідомості у розумінні поняття «проживання з спадкодавцем».

Незнання закону, а саме необхідності подати заяву нотаріусу протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця - не є поважною причиною пропуску строку подання заяви. Більш того, позивач мав реальну можливість дізнатись пор свої права та порядок прийняття спадщини у разі необхідності і головне - у разі бажання прийняти спадщину. Принаймні поважних причин, на кшталт тяжких захворювань, тощо, у період протягом всього часу після відкриття спадщини - він не подав.

Позивач знав про наявність інших спадкоємців одної з ним черги. Такі спадкоємці (треті особи) скористались своїм правом відмовитись від своєї частки у спадщині на користь відповідача, який є спадкоємцем. Така дія відповідає вимогам закону, вчинена ними вчинена 30.10.2018р., тобто у продовж строку, передбаченого ст. 1270 та ст.1273 ЦК України.

Позивач посилається на те, що сестри не повідомили його про відмову від спадщини, що сестри обдурили його, коли відмовились від спадщини на користь ОСОБА_3 . Разом з тим, таке твердження позивача не вказує на наявність у нього поважної причини, яка перешкодила подати заяву нотаріусу у шестимісячний строк, оскільки позивач не був обмежений у праві подати заяву нотаріусу незалежно від того, чи подали такі заяви інші спадкоємці та чи вони відмовились від спадщини на користь іншої особи, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом і наявне у нього право прийняти спадщину за законом ніяким чином не залежало від реалізації спадкових прав іншими спадкоємцями, в тому числі і від відмови ними від спадщини.

Законом передбачені деякі випадки, коли строк подання заяви про прийняття спадщини автоматично (законом) продовжується на три місяці. Такими випадками є: ч.2ст.1270 ЦКУ - у разі, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, то строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття; якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Другим є випадок, передбачений статтею 1276 ЦКУ- у випадку спадкової трансмісії право на прийняття спадщини здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився, а якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Жодної з вказаних обставин у даному випадку не було. Закон не передбачає можливості продовження спадкоємцю строку для подання заяви про прийняття спадщини у такому випадку.

Навіть і у випадку, якщо виходити з того, що волевиявлення позивача залежало від волевиявлення інших спадкоємців, і що його рішення щодо прийняття спадщини могло б змінитись від того, що інші спадкоємці відмовились від спадщини на користь іншого спадкоємця (а не прийняли спадщину самі), то і у такому випадку позивач мав реальну можливість подати заяву нотаріусу після подання іншими спадкоємцями заяв про відмову від спадщини, враховуючи дату подання заяв ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (30.10.2018р.). Якщо і виходити з аналогії права, то позивач і протягом трьох місяців - з дня відмови інших спадкоємців першої черги від спадщини на користь відповідача - не подав заяву нотаріусу.

19.09.2019р. нотаріус надіслав листа ОСОБА_1 (позивачу) і ОСОБА_3 (відповідачу), в якому повідомив, що спадщину прийняв ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 роз`яснено, що він не подавав протягом 6 місяців заяву про прийняття спадщини, не проживав і не був зареєстрований з спадкодавцем, тому згідно ст.1270 та 1272 ЦКУ вважається таким, що спадщину не пр . йняв. Повідомлено, що на 16.10.2019р. призначається видача свідоцтв на спадщину на ім.,я ОСОБА_3 роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі, якщо він претендує на спадщину, то йому необхідно до 16.10.2019р. вирішити питання про прийняття спадщини та надати копію позову щодо визначення додаткового строку подання заяви або за ст.1272 ЦКУ надати заяви про згоду про включення його в число спадкоємців після смерті батька від імені спадкоємців, що прийняли спадщину, а саме від ОСОБА_3 .

Позивач не оспорює, що даного листа отримав вчасно. (У позовній заяві позивач посилається на лист нотаріуса від 15.04.2019р. - даний лист доданий до позовної заяви і аналогічний наведеному вище листу нотаріуса від 19.09.2019р., ймовірно дата позивачем вказана невірно через нерозбірливий почерк в частині написання дати; можливо, позивач дійсно отримав аналогічного листа в квітні 2019р.) У будь-якому випадку позивач у квітні або точно у вересні 2019р. вже знав про прийняття спадщини ОСОБА_3 , що він строк пропустив і є таким, що спадщину не прийняв, і був консультований нотаріусом про можливі подальші дії на захист прав (подання відповідних документів до 16.10.2019р.- до дати видачі свідоцтв іншому спадкоємцю). І навіть після цього позивач не реалізував свої права, в тому числі не звернувся до нотаріуса з заявою або до суду з даним позовом. Даний позов позивачем поданий лише 24.10.2019р., тобто позивач ініціював питання про визначення йому додаткового строку подання заяви про прийняття спадщини вже після видачі свідоцтв про право на спадщину відповідачу. При цьому позивач без поважних причин не виконав рекомендації нотаріуса у згаданому листі щодо необхідності заявити про свої права до 16.10.2019р.

Така бездіяльність позивача розглядається не як поважна причина пропуску строку подання заяви, а як виключно його недобросовісність у здійсненні наданих йому законом прав, - що не може розглядатись у якості поважної причини.

Позивач на єдину причину пропуску строку посилається на стан здоров?я.

Проаналізувавши докази, подані позивачем з цього приводу, суд робить такі висновки:

Позивач надав такі докази:

Довідка Русанівської амбулаторії від 30.11.2018р., згідно якої ОСОБА_1 в період з 9.11.2018р. по 30.11.2018р. перебував на амбулаторному лікуванні, потребував постійної медичної допомоги, та знаходився під наглядом персоналу сільської амбулаторії з діагнозом: ішемічна хвороба серця, серцева недостатність 11 ступеню, синдром вертебро-базилярної недостатності. Вказана довідка сформована на підставі запису в медичній карті амбулаторного хворого, підписана сімейним лікарем.

Виписка з амбулаторної картки, згідно якої ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Русанівській медамбулаторії з приводу ускладненого остеохондрозу, артрозу поперекового відділу хребта, з 2017 року на обліку з приводу виразкової хвороби ДПК, ускладненої кровотечею та анемією. Хворий також має хронічне обструктивне захворювання легень з періодичними загостреннями, (пневмонія 12.06.2019р.), доброякісну гіперплазію передміхурової залози, гіпертонічну хворобу 11 ступеню, ст.3, ризик 3, атеросклеротичний кардіосклероз, артроз, артрит колінних та тазостегнових суглобів.

В медичній карті амбулаторного хворого дійсно є записи:

від 5.11.2018р., від 9.11.2018р., від 20.11.2018р., від 25.12.2018р. що стосувались відвідування лікаря з скаргами на стан здоров,я загострення хронічних захворювань серцево-судинної та опорно-рухової систем. Але характер таких захворювань як вони описані у амбулаторній карті і згідно наданим лікарем рекомендаціям по лікуванню - не потребували стаціонарного лікування, по ним рекомендованим було медикаментозне лікування та контроль тиску, періодичний нагляд лікаря, не призвели до нерухомого або суттєво обмеженого у русі, або немічного стану, не обмежували його у життєдіяльності настільки, щоб позбавити можливості написати і подати заяву та приділити вирішенню даного питання достатню увагу.

Дійсно може бути прийнята у якості відносно поважної причини хвороба позивача в другій половині листопада 2018р. (останній місяць шестимісячного строку для подання заяви), але позивач не довів наявності у нього поважних причин (об`єктивних перешкод) неподання такої заяви одразу після одужання, у грудня 2018року, а також у період всього подальшого часу, починаючи з січня 2019р. і до 24 жовтня 2019р. (дата звернення до суду).

Посилання позивача, що в період з грудня 2018 року по вересень 2019 року він переніс ряд загострень хронічних захворювань серцево-судинної системи, - нічим не підтверджено і суперечить записам в амбулаторній картці. Зокрема, наступний запис в амбулаторній карті датується лише 12.06.2019р. (скарги на кашель, діагноз пневмонія).

З аналізу відомостей про стан здоров,я позивача, слід дійти висновку, що позивач не довів наявності у нього у розглядуваний період, що відноситься до строку подання заяви про прийняття спадщини, - такого стану, який би був дійсною і об`єктивною перешкодою подати заяву або нотаріусу в місті Бровари, або у сільську раду - за місцем проживання в своєму селі або надіслати таку заяву поштою, враховуючи наявність в селі поштового відділення. Позивач не довів наявності у нього такого розумового стану та/або відсутності здібностей, достатніх для того, щоб розуміти стан речей і написати заяву та її подати. Згідно даних паспорту ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; тобто вік позивача не є вкрай похилим, щоб можна було припустити немічний стан за віком.

Позивач має набір хронічних захворювань з їх періодичними загостреннями, але всі записи в медичній документації як окремо так і у їхній сукупності не дають підстав для висновку, що позивач через стан здоров,я об`єктивно був обмежений і неспроможний реалізувати своє право на подання заяви про прийняття спадщини.

Посилання представника позивача на те, що відповідач і треті особи не довели наявності у нього такого стану здоров,я, в якому він міг би подати заяву, і не довели того, що у вказаний період позивач вів активний спосіб життя, - не беруться судом до уваги, оскільки обов`язок по доказуванню покладається на позивача і не може перекладатись на відповідача у вигляді обов`язку доказувати відсутність у позивача поважних причин пропуску ним даного строку.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., - вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, розглядаючи справу виключно в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих доказів, а також виходячи з того, що саме на позивача покладається обов`язок по доказуванню всіх обставин, на які він посилається в обгрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що позивач не довів наявності у нього поважних причин пропуску строку подання заяви для прийняття спадщини як у шестимісячний строк, визначений статтею 1270 ЦКУ, так і після його закінчення на протязі достатньо тривалого часу пропуску такого строку. Позов необгрунтований, і задоволенню не підлягає.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 1270, 1272 ЦК України , ст. ст. 11, 12, 13, ст.ст. 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде ним подана протягом тридцяти днів з дня вручення копії повного рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Згідно Закону № 540-IX від 30.03.2020 та п.3 прикінцевих положень ЦПК - під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строк апеляційного оскарження, визначений статтею 354 ЦПК, продовжується на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено 16.06.2020р.

Суддя Т.В. Селезньова