УХВАЛА

29 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 295/16775/19

провадження № 61-15278ск20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 про виділ частки квартири в натурі,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Богунського районного суду

м. Житомира з позовом, у якому просив встановити між ним та відповідачем порядок користування квартирою

АДРЕСА_1 наступним чином: у його користування виділити житлову кімнату площею 15,9 кв. м разом з балконом 0,9 кв. м; виділити ОСОБА_1

у користування житлову кімнату площею 12,2 кв. м та лоджію площею 1,5 кв. м,

в загальному користуванні залишити: кухню - 13,7 кв. м, санвузол - 2,7 кв. м, коридор - 7,6 кв. м.

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Богунського районного суду

м. Житомира із зустрічним позовом, у якому просила виділити ОСОБА_1 в натурі належну їй частину, що становить 1/4 ідеальної частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 відповідно

до варіанту виділу частки судовою будівельно-технічною експертизою.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: у користування ОСОБА_2 виділено житлову кімнату площею 15,9 кв. м (на плані позначену цифрою 3) разом з балконом 0,9 кв. м; у користування ОСОБА_1 виділено житлову кімнату площею 12,2 кв. м (на плані позначену цифрою 5) та лоджію площею 1,5 кв. м; у загальному користуванні залишено: кухню - 13,7 кв. м, санвузол - 2,7 кв. м, коридор - 7,6 кв. м (на плані позначені цифрами 1, 4, 2). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі

768,40 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

13 жовтня 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку

до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Богунського районного суду

м. Житомира від 31 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення в частині задоволення первісного позову ОСОБА_2 скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями

від 19 жовтня 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача

Бурлакова С. Ю.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах,

що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження

Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави),

на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.

Крім цього, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України

до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджуються підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у листопаді 2019 року, ставка судового збору за подання

до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 921 грн) (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позовної заяви

у даній справі).

Оскільки в касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення

в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 і ухвалити

в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову, то судовий збір

за подання касаційної скарги за вимогу немайнового характеру (встановлення порядку користування квартирою) в даному випадку становить 1 536,80 грн

(768,40 грн х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі 1 536,80 грн має бути перерахований або внесений

за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998, рахунок отримувача - 6007, номер рахунку отримувача (стандарт ІBAN) - UA7026007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 02 грудня 2020 року але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Бурлаков