Справа № 369/8428/19
Провадження №4-с/369/21/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

секретаря Середенко Б.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити дію, -

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії виконавця. Свої вимоги мотивував тим, що нею було отримано постанову Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання мирової угоди та накладено арешт на все її рухоме та нерухоме майно. Вважає, що пред`явлена до виконання ухвала суду не відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» до виконавчих документів, а тому виконавець не міг відкрити виконавче провадження. Саме ж рішення суду від 18 червня 2018 року не підлягає виконанню, оскільки відсутні заходи примусового виконання рішення.

Просила суд визнати дії державного виконавця Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області щодо відкриття виконавчого провадження №59281317 та прийняття постанови про арешт майна неправомірними; зобов`язати державного виконавця Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області зупинити провадження №59281317; визнати виконавчий документ, а саме рішення про затвердження мирової угоди від 18 червня 2018 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2019 року скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

26 вересня 2019 ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків та ухвалою від 01 жовтня 2019 року відкрито провадження за даною скаргою.

22 листопада 2019 року до суду надійшов відзив на скаргу. Не погоджуючись з даною скаргою представником Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області зазначено, що на виконанні у відділі перебуває ухвала суду щодо прострочення виконання ОСОБА_1 зобов`язань по сплаті грошових коштів. Виконавче провадження відкрито за заявою ОСОБА_2 . Після відкриття провадження копія постанови направлена учасникам, зроблені запити для встановлення наявності у боржника майна, доходу. Через невиконання рішення, державним виконавцем накладено арешт на майно, направлено доручення щодо проведення опису та арешту майна боржника, вчинялись інші дії, спрямовані на виконання судового рішення. 15 серпня 2019 року до відділу надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документу без виконання, тому виконавчце прийнято відповідну постанову. Повторно до відділу заяви ОСОБА_2 не надходило. Тобто скаржник оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження, яка на даний час є неактуальною, та просить зупинити провадження, бо провадження виконавцем не здійснюється. Вказали, що ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та виконується у встановлені Законом строки. Просили відмовити в задоволенні скарги.

У судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду скарги до суду не надходило.

У судове засідання представник Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області не з`явився. Подав суду письмовий відзив, просив слухати справу за відсутності представника з урахуванням поданого відзиву.

За ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, подані сторонами докази, враховуючи, що неявка учасників виконавчого провадження не є перешкодою для розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу та приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 449 ЦК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Звертаючись до суду з даною скаргою ОСОБА_1 оскаржує постанови виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та арешту майна.

Оскільки в даному випадку боржник оскаржує саме дії виконавця щодо прийняття постанов, матеріали справи не містять підтвердження коли саме було отримано їх, тому строки на подання такої скарги не пропущені.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2016 року по цивільній справі 369/1234/17 визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на наступних умовах:

ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2 ), керуючись п. 1) ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відмовляється від частини своїх позовних вимог до ОСОБА_1 .

З моменту затвердження судом цієї мирової угоди сума майнової вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 становить 1 125 000 (один мільйон сто двадцять п`ять тисяч грн., 00 коп.) грн.

З урахуванням викладеного в пункті 1 цієї мирової угоди, ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 ), керуючись п. 1) ч. 2 ст. 49 ЦПК України:

визнає позовні вимоги ОСОБА_2 в сумі 1 125 000 (один мільйон сто двадцять п`ять тисяч грн., 00 коп.) грн.;

визнає частину позовних вимог ОСОБА_3 в сумі 1 125 000 (один мільйон сто двадцять п`ять тисяч грн., 00 коп.) грн.

З урахуванням викладеного в пунктах 1, 2 цієї мирової угоди, ОСОБА_1 відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання недійсними попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.05.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Щербак І.В., в реєстрі № 954, та попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Щербак І.В., в реєстрі № 1151.

З урахуванням викладеного в пунктах 1-3цієї мирової угоди, ОСОБА_3 , керуючись п. 1) ч. 2 ст. 49 ЦПК України:

відмовляється від позовних вимог до ОСОБА_2

відмовляється від частини позовних вимог до ОСОБА_1 . З моменту затвердження судом цієї мирової угоди сума майнової вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 становить 1 125 000 (один мільйон сто двадцять п`ять тисяч грн., 00 коп.) грн.

З урахуванням викладеного в пунктах 1 - 3 цієї мирової угоди, ОСОБА_1 зобов`язується задовольнити майнові вимоги ОСОБА_2 в сумі, що складає 1 125 000 (один мільйон сто двадцять п`ять тисяч грн., 00 коп.) грн. у наступному порядку:

в строк не пізніше 30 червня 2018 р. ОСОБА_1 перераховує безготівково на поточний банківський рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ КБ ПриватБанк, , МФО 305299, номер карти 046733 грошові кошти в сумі 281 250 (двісті вісімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят грн., 00 коп.) грн.;

в строк не пізніше 30 липня 2018 р. ОСОБА_1 перераховує безготівково на поточний банківський рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ КБ ПриватБанк, , МФО 305299, номер карти 046733 грошові кошти в сумі 281 250 (двісті вісімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят грн., 00 коп.) грн.;

в строк не пізніше 30 серпня 2018 р. ОСОБА_1 перераховує безготівково на поточний банківський рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ КБ ПриватБанк, , МФО 305299, номер карти НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 281 250 (двісті вісімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят грн., 00 коп.) грн.;

в строк не пізніше 30 вересня 2018 р. ОСОБА_1 перераховує безготівково на поточний банківський рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ КБ ПриватБанк, , МФО 305299, номер карти НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 281 250 (двісті вісімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят грн., 00 коп.) грн.

З урахуванням викладеного в пунктах 1 - 4 цієї мирової угоди, ОСОБА_1 зобов`язується задовольнити вимоги ОСОБА_3 в сумі, що складає 1 125 000 (один мільйон сто двадцять п`ять тисяч грн., 00 коп.) грн. у наступному порядку:

в строк не пізніше 30 червня 2018 р. ОСОБА_1 перераховує безготівково на поточний банківський рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_3 , відкритий у ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»,місто Київ, , МФО 300614, грошові кошти в сумі 281 250 (двісті вісімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят грн., 00 коп.) грн.;

в строк не пізніше 30 липня 2018 р. ОСОБА_1 перераховує безготівково на поточний банківський рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_3 , відкритий у ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місто Київ, , МФО 300614,, грошові кошти в сумі 281 250 (двісті вісімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят грн., 00 коп.) грн.;

в строк не пізніше 30 серпня 2018 р. ОСОБА_1 перераховує безготівково на поточний банківський рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_3 , відкритий у ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місто Київ, , МФО 300614, грошові кошти в сумі 281 250 (двісті вісімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят грн., 00 коп.) грн.;

в строк не пізніше 30 вересня 2018 р. ОСОБА_1 перераховує безготівково на поточний банківський рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_3 , відкритий у ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місто Київ, , МФО 300614, грошові кошти в сумі 281 250 (двісті вісімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят грн., 00 коп.) грн..

Сторони погодили, що кожна зі сторін несе половину своїх витрат щодо сплаченого судового збору. Інша половина (50 відсотків) судового збору, сплаченого стороною при поданні позову, повертаються стороні з державного бюджету згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, на підставі відповідної ухвали суду.

Сторони погодили, що кожна зі сторін самостійно несе всі витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, та відмовляється від права стягнення таких витрат з іншої сторони.

Сторони стверджують, що однаково розуміють значення і умови цієї мирової угоди та її правові наслідки, підтверджують дійсність намірів при її укладанні.

Сторони погодили, що всі умови цієї мирової угоди підлягають тлумаченню та застосуванню виключно у їх сукупності. Недійсність окремих положень цієї мирової угоди тягне за собою недійсність мирової угоди в цілому.

Сторони заявляють, що ні в ході укладення цієї мирової угоди, ні в ході виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

Дана мирова угода складена в чотирьох примірниках, по одному примірнику ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та один примірник для Києво Святошинського районного суду Київської області.

Мирова угода набуває законної сили після її затвердження ухвалою Києво Святошинського районного суду Київської області.

Ухвала суду про затвердження цієї мирової угоди є виконавчим документом.

Ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За заявою ОСОБА_2 постановою заступника начальника відділу Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 05 червня 2019 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання ухвали суду №2/369/794/18, виданого 18 червня 2016 року щодо пропущення строків взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 та тягнути з неї прострочені платежі на користь ОСОБА_2 , а саме 30 червня 2018 року 281 250 грн., 30 липня 2018 року 281 250 грн., 30 вересня 2018 року 281 250 грн., а в сумі 1 125 000 грн.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

З поданих суду копій документів вбачається, що заява про відкриття виконавчого провадження стягувача ОСОБА_2 була здана надійшла до відділу, а підстави для повернення виконавчих документів чітко встановлений законом. Жодна з підстав не надає право виконавцю повертати виконавчий документ за відсутності зазначення строку пред`явлення для примусового виконання, оскільки такі строки встановлені ст..12 Закону України «Про виконавче провадження». Сторони у своїй мировій угоді безпосередньо погодили, що ухвала суду є виконавчим документом. Враховуючи, що після надходження заяви про примусове виконання судового рішення, подання виконавчого листа, перевірки повноважень представника, відсутності підстав для повернення виконавчого листа, суд приходить до висновку, що виконавець діяв в межах наданих йому повноважень, прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Виявлені під час опису цінні папери, ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, а також лом і окремі частини таких виробів, на які накладено арешт, підлягають обов`язковому вилученню і не пізніше наступного робочого дня передаються на зберігання установам Національного банку України, які зобов`язані прийняти їх на безоплатній основі. Арешт на цінні папери накладається в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

На виконання вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постановами заступника начальника відділу Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 05 червня 2019 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми стягнення 1 125 000 грн., та арештоване майно боржника ОСОБА_1 , а саме житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки постанова про арешт майна боржника прийнята з дотриманням порядку та в строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», скаржник не надав суду належних та допустимих доказів, не заявив клопотань про їх витребування, та вони спростовуються дослідженими в судовому засідання поданими копіями з матеріалів виконавчого провадження, тому доводи скарги суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до ст..34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: 1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу; 2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; 3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення;4) відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника); 5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону; 6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; 7) включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, яка виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", крім рішень, передбачених абзацом шостим пункту 3.7 статті 3 зазначеного Закону; 8) затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) якщо стягувач включений до плану санації; 9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 10) включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем); 11) встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження; 12) включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації; 13) наявності підстав, передбачених статтею 2-1 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку"; 14) наявності підстав, передбачених статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств".

Виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 7 частини першої цієї статті, не зупиняється в разі стягнення заборгованості перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та/або її дочірнім підприємством, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії.

Виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Вимоги скарги щодо зупинення виконавчого провадження задоволенню не підлягають, оскільки підстави зупинення чітко встановлені законом та є повноваженнями виконавців, суд не наділений таким правом, а лише у разі оскарження дій, бездіяльності, рішення виконавця перевіряє законність, повноту вчинення та не вчинення дій, прийняття постанови.

Щодо визнання виконавчого документу, а саме рішення про затвердження мирової угоди від 18 червня 2018 року у цивільній справі 369/1234/17 таким, що не підлягає виконанню, то така заява має бути подана заінтересованою особою в порядку ст.432 ЦПК України, належним чином мотивована з дорученням доказів, які підтверджують такі доводи.

Крім того, постановою заступника начальника відділу Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 15 серпня 2018 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто за заявою стягувача про повернення виконавчого документу без виконання.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Ст. 125 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов`язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи, що при виконанні судового рішення державним виконавцем було дотримано вимоги чинного законодавства, матеріали скарги не містять доказів на спростування поданих виконавцем доказів, боржник не надав суду доказів порушення виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому у задоволенні скарги суд відмовляє.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.12,81,141,200,206,263-265,447-453ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити дію відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 18 лютого 2020 року.

Суддя