справа № 752/7410/20
провадження №: 2-з/752/165/20
У Х В А Л А

26.05.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заяву представника позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» - Гончарової Уляни Ігорівни про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2020 АТ «Кредобанк», в особі свого представника, звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» суму заборгованості за договором про надання кредитної картки № НОМЕР_1 від 21.07.2015 у розмірі 1033675,45 грн; стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» понесені судові витрати у розмірі 15505,13 грн.

Разом із поданням позовної заяви, представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 365,8 кв.м, житловою площею 178,1 кв.м, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог заяви, представник позивача посилається на те, що 10.08.2018 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), ПАТ «Фідобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» та ПАТ «Кредобанк», змінено назву на АТ «Кредобанк», уклали договір про відступлення права вимоги, за яким АТ «Кредобанк» набуло право вимоги до позичальників в межах та обсязі, визначених сторонами та договором, зокрема і до ОСОБА_1 21.07.2015 між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за яким банком було надано позичальнику ОСОБА_1 кредит. Як зазначає позивач, банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав позичальнику у користування суму грошових коштів, визначену договором, відповідач отримав кошти та зобов`язався повернути отримані кошти у строк, визначений договором та сплатити проценти у розмірі та на умовах, визначених договором. Разом з цим, позичальник умови кредитного договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 07.04.2020 становить 1033675,45 грн, з яких: 301816,49 грн - неповернута сума кредиту; 731858,96 грн - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом. Крім того, як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 на праві власності належить нерухоме майно, а саме домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 365,8 кв.м, житловою площею 178,1 кв.м. Зазначає, що у разі відчуження відповідачем зазначеного майна, на нього неможливо буде звернути стягнення в разі задоволення позову про стягнення заборгованості. Разом з цим, застосування заходів забезпечення позову у даному випадку спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, а також захист інтересів позивача, при цьому не порушуючи прав та інтересів інших осіб, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду із вказаною заявою про забезпечення позову.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підстави вимог своєї заяви, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, №9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Однак, всупереч вказаних процесуальних норм та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, заявником не зазначено про існування об`єктивних обставин вважати, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При розгляді заяви про забезпечення позову судом встановлено, що 21.07.2015 між ПАТ «Фідобанк», правонаступником якого є позивач та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредитної картки № НОМЕР_1 , за умовами якого відповідачу було відкрито поточний рахунок з встановленим кредитом лімітом у розмірі 500000,00 грн. Строк дії кредитного ліміту: до 20.07.2016.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (дата формування 09.04.2020), згідно з якого домоволодіння, що знаходиться за дресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 365,8 кв.м, житловою площею 178,1 кв.м, належить на праві власності ОСОБА_1 .

Подана заява про забезпечення позову не містить доказів про існування обставин, які унеможливлять виконання рішення суду, у разі невжиття, вказаного в заяві виду забезпечення позову, зокрема, заява не містить обґрунтування ризиків здійснення відповідачем будь-яких дій направлених на відчуження майна.

В заяві не зазначені обставини та докази, які б стверджували про те, що застосування вказаного заходу забезпечення позову не призведе до дисбалансу прав сторін по справі.

Разом з цим, під час розгляду питання про забезпечення позову, суд бере до уваги ринкову вартість домоволодіння, яка може значно перевищувати розмір позовних вимог.

При цьому, заявником в поданій заяві не зазначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, предмет позову, а також викладені у заяві доводи представника позивача та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд прийшов до висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із цим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» - Гончарової Уляни Ігорівни про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.Ю. Мазур