Провадження № 2/219/1102/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Кривошапко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бахмуті цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, представник позивача ОСОБА_3 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , та зняти його з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що позивач є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 лютого 2017 року.

У будинку зареєстрований відповідач по справі, який є сином позивача, однак з 2009 року у спірному житловому приміщенні не проживає.

Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у належному позивачу будинку, останній просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації ОСОБА_2 негативно впливає на його матеріальний стан та порушує його права як власника.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 , які про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися. Від них надійшли заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 , якого було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та розгляд справи без його участі, оскільки він працює у Росії.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 лютого 2017 року, посвідченого державним нотаріусом Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицькою Л.А. та зареєстрованого у реєстрі за № 97, є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Як видно з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1513/11-17 від 16 грудня 2019 року, в спірному житловому приміщенні, окрім позивача, зареєстрований його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Відповідно до акту про фактичне проживання № 1951 від 16 грудня 2019 року, відповідач ОСОБА_2 приблизно десять років не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягають, оскільки це не входить до компетенції суду.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Р.Є. Дубовик