Справа № 569/2760/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Трохимчук В.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що 14.09.2017 він отримав право на вселення у службове приміщення жилою площею 37,3 кв.м. на підставі ордера на службове жиле приміщення №41 серія С від 14.09.2017 року, виданого Виконавчим комітетом Рівненської міської ради. Вказане службове приміщення є двокімнатною квартирою АДРЕСА_1 . З моменту отримання в користування вказаної квартири, позивач з дружиною та донькою зареєструвалися у вказаній квартирі. Однак, з моменту отримання службового житла відповідачка не проживала жодного дня у спірній квартирі. Станом на червень 2018 рокі шлюбні відносини між сторонами припинені. Відповідач з дочкою залишилися проживати у квартирі АДРЕСА_2 . На сьогоднішній день у вказаній квартирі зареєстрована відповідачка, добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації. Реєстрація відповідача в квартирі не дає змоги позивачу реалізувати своє право користування, позивач змушений сплачувати комунальні послуги за відповідача, яка не користується приміщенням і не несе тягар по утриманню вказаної квартири.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги довірителя та просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 27.10.2020 року у судовому засіданні подала до суду заяву від 27.10.2020 р. про визнання позовних вимог в повному обсязі, не заперечила проти задоволення позову.

Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

14.09.2017 р. ОСОБА_4 отримав право на вселення у службове жиле приміщення жилою площею 37,3 кв.м. на підставі ордера на службове приміщення №41 серія С від 14.09.2017 р., виданого виконавчим комітетом Рівненської міської ради, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

До складу сім`ї позивача відповідно до зазначено ордеру входять ОСОБА_4 дружина та ОСОБА_5 дочка.

Реєстрація відповідача у квартирі АДРЕСА_1 , підтверджується повідомленням відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України від 25.02.2020 року.

Актом №1 від 16.02.2020 р., встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 зареєстрована, але не проживає , особистих речей не має. Сусіди не бачили за вказаною адресою з червня 2018 р. Фактично проживає в АДРЕСА_3 .

Факт проживання відповідача з донькою за адресою АДРЕСА_3 , підтверджується з документів наданих адміністрацією Рівненського НВК №26 від 02.03.2020 р. №01-30/43, (а.с.22) .

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судупоказали, що ОСОБА_4 у спірній квартирі не проживає з моменту надання квартири у користування. Відповідач з дитиною проживають за іншою адресою. У спірній квартирі проживає позивач з іншою жінкою.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі ст. 123 Житлового кодексу України встановлено що «порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється, цим Кодексом та іншими актами законодавства України».

На підставі Постанови Кабінету Міністрів від 03.09.2006 р. № 1081 «;Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловим приміщеннями» та Наказу МВС України від 28.07.2007 р. № 278 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення; надання військовослужбовцям внутрішніх військ МВС України та членам їх сімей житлових приміщень» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.09.2007 р. за № 942/14209) ОСОБА_4 втратила право користуватись даним житлом.

З урахуванням викладеного, заяви представника відповідача ОСОБА_11 про визнання позову, суд робить висновок, що реєстрація і відсутність відповідача в квартирі позивача створює позивачу перешкоди у здійсненні правомочностей. Відповідач відсутній на даним місцем реєстрації понад рік.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування майном (спірною квартирою) підлягає припиненню.

У відповідності до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення права користування спірним приміщенням.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 адреса реєстрації АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_4 адреса реєстрації: АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2

Повний текст судового рішення складено 28.10.2020 р.

Суддя І.О.Гордійчук