Провадження №4-с/369/117/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.

при секретарі Миголь А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Петренко Іриною Леонідівною, на постанови головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича про закінчення виконавчого провадження, скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла представник адвокат Петренко Ірина Леонідівна, звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича від 19.01.2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 58376249.

У вересні 2020 року заявник подала до суду скаргу (в новій редакції), в якій остаточно просила:

визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича від 19.01.2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 58376249;

визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича від 19.01.2020 року про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП № 58376249;

визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича від 19.01.2020 року про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України НОМЕР_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.08.2014 р. у справі № 369/6490/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

На примусовому виконанні в Києво-Святошинському РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 58376249 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.01.2019 р. № 369/6490/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №5216 від 13.01.2020 року, виданою Києво-Святошинським РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), заборгованість боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.01.2020 року складала 88 620,11 грн.

19.01.2020 року головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенком В.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 58376249.

Відповідно до зазначеної постанови виконавче провадження № 58376249 було закінчено у зв`язку зі знаходженням у відділі на примусовому виконанні ідентичного виконавчого документа ВП № 51650852, що не передбачено чинним законодавством.

Копію вказаної постанови було отримано представником заявника адвокатом Петренко І.Л. 18.08.2020 р. у відповідь на адвокатський запит, що підтверджується копією конверта.

Крім того, після ознайомлення з наданими державним виконавцем на вимогу суду матеріалами виконавчого заявнику стало відомо, що 19.01.2020 р. головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенком В.О. було винесено постанови про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами та скасування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника з України. Відповідно до зазначених постанов заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 погашена в повному обсязі та станом на 19.01.2020 відсутня.

Однак заборгованість зі сплати аліментів боржником ОСОБА_2 перед стягувачем ОСОБА_1 погашена не була, що свідчить про порушення державним виконавцем її прав та прав неповнолітньої дитини ОСОБА_3 на належне утримання, оскільки оскаржувані постанови винесені за наявності значної суми заборгованості зі сплати аліментів та з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Тому на підставі вищевказаного просила вимоги скарги задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Представником заявника адвокатом Петренко І.Л. до суду подано заяву про проведення засідання без її участі та участі заявника, у якій вона вимоги скарги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Головний державний виконавець Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенко В.О. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду, відзиви, пояснення не надходили.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду, відзиви, пояснення не надходили.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Судом встановлено, що на виконанні в Києво-Святошинському РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 58376249 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.01.2019 р. № 369/6490/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Тарасенка В.О. від 15 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 58376249.

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Тарасенка В.О. від 06 червня 2019 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Заборгованість боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 12.02.2019 р. складала 61 824,41 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №27247, наявною в матеріалах справи.

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Тарасенка В.О. від 27 вересня 2019 року встановлено тимчасове обмеження боржнику у праві виїзду за межі України.

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Тарасенка В.О. від 27 вересня 2019 року встановлено тимчасове обмеження боржника у праві полювання.

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Тарасенка В.О. від 27 вересня 2019 року встановлено тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Тарасенка В.О. від 27 вересня 2019 року встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Тарасенка В.О. від 27 вересня 2019 року накладено арешт на кошти боржника.

Заборгованість боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.01.2020 р. складала 88 620,11 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №5216 від 13.01.2020 року, виданою Києво-Святошинським РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ).

19.01.2020 р. головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенком В.О. було винесено постанови про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами та скасування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника з України у виконавчому провадженні № 58376249.

При винесенні зазначених постанов державний виконавець посилався на те, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 погашена в повному обсязі та станом на 19.01.2020 відсутня.

Однак надані державним виконавцем матеріали виконавчого провадження № 58376249 не містять жодних доказів (чеків, квитанцій виписок, заяв стягувача тощо), які б підтверджували, що зазначена заборгованість боржником була погашена в повному обсязі або частково.

Нормою ч. 1 ст. 18 Закону передбачено обов`язок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

19.01.2020 року головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенком В.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 58376249.

Відповідно до зазначеної постанови виконавче провадження № 58376249 було закінчено у зв`язку зі знаходженням у відділі на примусовому виконанні ідентичного виконавчого документа ВП № 51650852 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Таким чином, державним виконавцем закінчено виконавче провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з поверненням виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.

Разом з тим надані державним виконавцем матеріали виконавчого провадження № 58376249 не містять вимоги Києво-Святошинського районного суду Київської області, яким було видано виконавчий документ, про повернення виконавчого документа без виконання. Державним виконавцем також не надано жодних доказів на підтвердження перебування у відділі на примусовому виконанні ідентичного виконавчого документа ВП № 51650852. Разом з тим суд звертає увагу, що перебування у відділі на примусовому виконанні ідентичного виконавчого документа відповідно до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для закінчення відповідного виконавчого провадження.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження погашення боржником ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів, розмір якої станом на 01.01.2020 р. складав 88 620,11 грн., відсутні докази на підтвердження перебування на примусовому виконанні ідентичного виконавчого документа ВП № 51650852, враховуючи норми ст.ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та її задоволення в частині визнання неправомірними та скасування постанов головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича від 19.01.2020 р. про закінчення виконавчого провадження, скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України.

У судове засіданні виконавець не з`явився, будь-яких пояснень щодо закінчення виконавчого провадження, скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України не надав, не повідомив суд про причини неможливості подання суду таких доказів. Належних та допустимих доказів на спростування доказів скаржника в частині задоволених вимоги виконавцем та боржником у передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України порядку суду не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265, 447-453ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Петренко Іриною Леонідівною, на постанови головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича про закінчення виконавчого провадження, скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича про закінчення виконавчого провадження ВП № 58376249 від 19.01.2020 року.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесену у виконавчому провадженні ВП № 58376249, від 19.01.2020 року.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, винесену у виконавчому провадженні ВП № 58376249, від 19.01.2020 року.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.Я. Волчко