Справа № 161/2444/20 Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І. Б.
Провадження № 22-ц/802/454/20 Категорія: 84 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Киці С.І., Осіпука В.В.,

секретар Галицька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агромет-2005», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ реєстрації бізнесу Департаменту ЦНАП, про визнання недійсним рішення засновника,за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , поданою представником Авраменко Іриною Валеріївною на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року адвокат Авраменко І.В. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ПП «Агромет-2005», ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення засновника.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.02.2020 позовну заяву адвоката Авраменко І. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ПП «Агромет-2005», ОСОБА_2 , третя особа - Відділ реєстрації бізнесу Департаменту ЦНАП, про визнання недійсним рішення засновника повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі Авраменко І. В. , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про повернення позовної заяви та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування своїх вимог вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви, оскільки при зверненні до суду подано належні докази повноважень представника на підписання позовної заяви.

Відповідач не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. Тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 13.04.2020, тобто, дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з таких мотивів.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява ОСОБА_1 підписана адвокатом Авраменко І.В., яка не мала права підпису такої заяви.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 7 ст. 177 ЦПК України).

Частиною 4 статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Положеннями пункту четвертого Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція), затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, передбачено, що ордер, який видається адвокатом, повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Згідно з пунктом дванадцятим зазначеного Положення, ордер має містити, зокрема, назву органу, в якому надається правова допомога адвокатом.

При цьому, в разі надання адвокатом правової допомоги в суді ордер має містити назву суду, у якому адвокат надає правову допомогу.

Отже в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема, суду.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Авраменко І. В., на підтвердження повноважень щодо представництва інтересів позивача, долучила до позовної заяви копію ордеру про надання правової допомоги серії ВЛ № 000,035394 від 08.10.2019, в якому у графі «назва органу, в якому надається правова допомога» зазначено: «підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, органах державної влади, органах судової влади всіх інстанцій». Вказівка на те, що представництво інтересів позивача здійснюється саме у Луцькому міськрайонному суді Волинської області, в ордері відсутня.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що ордер, доданий до позовної заяви, не відповідає вимогам Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція), затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, а тому не може бути доказом, що посвідчує повноваження адвоката на представництво інтересів позивача у Луцькому міськрайонному суді Волинської області, зокрема подання від його імені позовної заяви до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Аргументи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права безпідставні, носять суб`єктивний характер, зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд, розглядаючи справу, оцінив докази по справі у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Ураховуючи наведене апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , поданою представником Авраменко Іриною Валеріївною залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий

Судді: