Провадження №2-др/148/1/20
23 жовтня 2020 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Ковганича С.В.
при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про включення до судових витрат відповідача витрат на професійну правничу допомогу, долучення доказів судових витрат та ухвалення додаткового рішення,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.09.2020 у справі №753/13225/19 взадоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди було відмовлено.

Після ухвалення даного рішення на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про включення до судових витрат відповідача витрат на професійну правничу допомогу, долучення доказів судових витрат та ухвалення додаткового рішення, згідно якого останній просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання судових витрат, включивши до них витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 12500 грн, що понесені ним під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції від 05.09.2019, витрати на підготовку розгляду справи у розмірі 125 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23750 грн, що були сплачені відповідачем під час розгляду справи у суді першої інстанції.

В судовому засідання учасники справи не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд без участі представника відповідача. В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши клопотання та додані до нього докази, дослідивши матеріали цивільної справи №753/13225/19,суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що під час ухвалення рішення у справі №753/13225/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, яким в задоволенні позову було відмовлено, судом не було вирішено питання розподілу судових витрах, понесених відповідачем.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.270 ЦПК України за наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суд може ухвалити додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення. Вказані рішення можуть бути оскаржені.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України представник відповідача 30.06.2020 подав заяву про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат (а.с.213 т.1).

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката складаються з гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів, обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, що сплачена відповідною стороною. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення витрат, з урахуванням детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено, тому витрати на правову допомогу, понесені відповідачем, підлягають стягненню з позивача.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, яка надавалась останньому його представником - адвокатом Сидоренком В.А. в розмірі 26750 грн (12500+14250), що підтверджується копією договору №43-с про надання правової допомоги від 20.07.2019 (а.с.64-68 т.2), копією акту №1 від 29.10.2019 до договору №43-с про надання правової допомоги від 20.07.2019 (а.с.69 т.2), копією додатку №2 від 06.09.2019 договору №43-с про надання правової допомоги від 20.07.2019 (а.с.69-70 т.2), копією квітанції №1 від 02.11.2019 (а.с.72 т.2), копією статуту Адвокатського об`єднання "Євстігнєєв, Сидоренко в Партнери", затвердженого 26.09.2018 (а.с.72-74 т.2), копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань (а.с.74 т.2), копією акту №4 від 01.10.2020 до договору №43-с про надання правової допомоги від 20.07.2019 та додатку №2 від 06.09.2019 (а.с.74-75 т.2), копією додатку №1 до акту №4 від 01.10.2020, що складений до договору №43-с про надання правової допомоги від 20.07.2019 та додатку №2 від 06.09.2019 (а.с. 75-76 т.2), копією квітанції від 05.10.2020 (а.с.77 т.2).

В свою чергу, розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9500 грн (23750-14250=9500) в судовому засіданні не підтверджено. Відповідної квітанції, яка б свідчила про сплату даних витрат відповідачем його представнику, останнім суду не надано також вона не містяться і в матеріалах справи.

Також не підлягає до задоволення вимога представника відповідача про включення до судових витрат 125 грн, оскільки дані кошти являються комісією банку за надані послуги та не входять до переліку судових витрат, визначених ст.133 ЦПК України та не є такими, що підлягають розподілу між сторонами в силу ст.141 ЦПК України.

Окрім цього, судом враховано, що в постанові Київського апеляційного суду від 11.11.2019 (а.с.121-122 т.1) під час розгляду даної справи представнику відповідача було відмовлено у розподілі судових витрат через відсутність документального підтвердження понесення таких витрат. Відтак, пред`явлення вимоги представником відповідача до позивача щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу домомогу у розмірі 12500 грн, що понесені відповідачем під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції від 05.09.2019 є безпідставною і такою, що задоволенню не підлягає.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, в рахунок компенсації понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, в силу ст.137 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача суму документально підтверджених та належним чином обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14250 грн, виходячи із виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого на виконання робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт під час підготовки справи до судового розгляду та її розгляду в суді.

Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14250 грн ( чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят гривень).

Копію додаткового рішення надіслати учасникам справи. Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області, з врахуванням п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, з врахуванням п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України.

Суддя: