Провадження №2/447/187/20
Справа №447/2693/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

26.03.2020 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді: Бачуна О.І.

при секретарі: Тремба І.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новороздільської міської ради Львівської області про визнання права власності в порядку набувальної давності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новороздільської міської ради Львівської області про визнання права власності на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона являється власником 3/8 частини спірного будинку. Її батьку ОСОБА_2 належить 1/8 частина. Позивачка постійно з 1980 року користується спірним будинком, проводила в ньому ремонті роботи, утримує його в належному стані, сплачує комунальні платежі, тобто підтримує в належному для проживання стані спірну 1/8 житлового будинку яка належить покійному ОСОБА_2 , тому просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на 1/8 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 .

В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, надіслав на адресу суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1ст.5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами статті 12,80,81,83ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батьками відповідно записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 уклали шлюб 12.09.1981року. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_7 .

У 1957 році батько позивачки ОСОБА_2 одружився з її матір`ю ОСОБА_8 . Разом вони почали споруджувати власний будинок на той час ще у селищі Новий Розділ. Земельна ділянка, на якій збудований будинок була записана на матір. Будинок був закінчений і введений в експлуатацію 30 жовтня 1961 року, про що свідчить акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння

Згідно рішення Миколаївського народного суду Львівської області від 30.05.1962 у справі № 2/118 признано за ОСОБА_2 право власності на половину будинку, розташованого в АДРЕСА_2 .

Рішенням Миколаївського народного суду Львівської області від 23.11.1962 у справі №2/179 здійснено реальний розподіл будинку між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 із визначенням частки кожного із них.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину по закону № 1533 від 07.12.1979 ОСОБА_4 отримала спадщину у розмірі 1/4 частки будинку по АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_2 .

Інші спадкоємці майна ОСОБА_2 : ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подарували позивачці 1/4 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від №1089 від 16.07.1981.

Згідно інформації вказаній у акті оцінки майна 09.10.1979 площа будинку становить 77.6 квадратних метрів, житлова площа з будинкової книги становить 48.5 квадратних метрів.

Згідно даних будинкової книги у будинку постійно проживали й були зареєстровані ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивачка ОСОБА_6 проживала у будинку разом із мамою, ОСОБА_13 , чоловіком та дітьми у цьому будинку.

16 лютого 1998 року ОСОБА_14 склала заповіт, згідно якого усе майно яке належатиме їй на момент смерті заповідає ОСОБА_1 .

16 серпня 2019 року ОСОБА_6 виготовила технічний паспорт будинку, згідно якого площа, враховуючи прибудову становить 87,1 кв.м., житлова 58,9 кв.м. Житлова площа збільшилася на 10,4 кв.м. за рахунок внутрішнього переобладнання кухні в житлову кімнату та перерахунку площ.

Згідно інформації із довідки Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації № 1743 від 11.09.2019 право власності на об`єки нерухомого майна, зареєстровано 1/8 частина за гр. ОСОБА_2 на підставі рішення народного суду від 30.05.1962р. і від 28.11.1962р, справа №2-179, 1962р.,; 1/2 частина за гр. ОСОБА_8 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності посвідченого 18.10.1960 р., 1/8 частини за гр. ОСОБА_15 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 07.12.1979р. Миколаївською держнотконторою, реєстр №1533, 1/4 частина за гр. ОСОБА_15 на підставі договору дарування посвідченого 16.07.1981р. Миколаївською держконторою, реєстр № 1089 та зареєстрованого в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 57.

ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , а його син від іншої жінки, ОСОБА_16 після його смерті не успадкував 1/8 частки у будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_16 згідно свідоцтва про смерть, помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у с.Заклад, Миколаївського району, Львівської області.

Як вбачається із відповіді Жидачівської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_16 спадкова справа не заводилася.

Судом встановлено, що позивачка користується 1/8 часткою будинку ще з 1980 року, яка рахується за ОСОБА_2 . Вона кілька разів робила ремонт у будинку, утримуючи його у належному стані, постійно сплачує рахунки за комунальні послуги, утримує належну їй частку та частку яка згідно документів рахується за ОСОБА_2 .

Згідно з частиною першою статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Крім цього, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.08.2018 у справі № 201/12550/16-ц зробив такий висновок щодо застосування норми частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України, зокрема зазначив, що під добросовісністю в контексті частини 1 етапі 344 Цивільного кодексу України слід розуміти, що особа не чинила перешкод власнику майна у реалізації ним свого права власності на майно протягом строку, визначеного у цій нормі. На забезпечення можливості власника бути обізнаним про те, що інша особа володіє її майном, і реалізувати своє право власності покликана умова про відкритість володіння.

Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається позивачка у позовній заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому вимога про визнання права власності на 1/8 частині спірного будинку в порядку набувальної давності, підставна та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст.ст.12,13,81,200, 258,263,254,265,ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задоволити.

Визнати право власності в порядку набувальної давності на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бачун О. І.