30.10.2020 227/4309/20

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
30 жовтня 2020 року м. Добропілля
Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Хандурін В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Добропільська нотаріальна контора по міському та районному округу нотаріус Молодняк Людмила Петрівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування,
28 жовтня 2020 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Добропільська нотаріальна контора по міському та районному округу нотаріус Молодняк Людмила Петрівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Судом встановлено, що подана позивачем позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Згідно ч. 2 ст. 176 ЦПК України та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому ціна позову не відповідає дійсній вартості майна, або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.
У підпункті а) пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.
Проаналізувавши тлумачення змісту всіх видів вартості, передбачених пунктом 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», можна дійти висновку, що наявне в судовій практиці поняття «дійсна вартість» є практично тотожним за своїм значенням до закріпленого у вітчизняних національних стандартах поняття «ринкова вартість», під яким розуміється вартість майна, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.
Однак документів щодо оцінки спірного майна на момент пред`явлення позову до суду або доказів дійсної вартості майна на час звернення до суду з даним позовом позивачем не надано.
На підставі вищевикладеного, позивачу необхідно для визначення ціни позову надати суду актуальну ринкову оцінку спірного майна та визначити відповідно ціну позову.
Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Як роз`яснено в п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
В даному випадку ОСОБА_1 було заявлено вимогу немайнового характеру, тобто про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та вимогу майнового характеру, тобто про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Як вбачається з позову, ціну позову не було визначено, а до матеріалів справи не долучено квитанції про сплату судового збору за вимогу немайнового характеру в розмірі 840,80 грн та за вимогу майнового характеру (в розмірі від ціни позову).
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Як роз`яснено у Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями, якщо в заяві не зазначено, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до вимог ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та надає заявникові строк для виправлення недоліків.
У своєму позові ОСОБА_1 зазначає, що зверталась до нотаріальної контори, проте їй було відмовлено. Однак доказів такого звернення до суду не надала.
Крім того, позивачем в позовній заяві не вірно зазначено найменування третьої особи.
У зв`язку з вищезазначеним, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків, вказаних в ухвалі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 95, 177, 185-187 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Добропільська нотаріальна контора по міському та районному округу нотаріус Молодняк Людмила Петрівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування - залишити без руху і надати позивачу термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання нею ухвали.
Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків, вказаних в ухвалі, та роз`яснити, що у разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.
Копію ухвали направити позивачу для відома та виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Добропільського міськрайонного суду

Донецької області В.В.Хандурін

30.10.2020