Справа № 183/7103/19
№ 2/183/1593/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2020 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря судового засідання Пономаренко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
11 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи - Відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
В зазначеному будинку зареєстрований її брат - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 2014 року не проживає в спірному будинку.
Крім того, посилалася на рішення суду від 01 червня 2018 року, яким відповідача за позовом ОСОБА_4 (матері) було визнано таким, що втратив право користування житлом, однак остання не встигла зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , оскільки тяжко захворіла та померла.
ОСОБА_1 зазначила в заяві, що на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідач ОСОБА_2 може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Позивач посилається на те, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації її прав як власника житла, в зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 405 ЖК України, просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року відкрите провадження у справі.
Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про проведення судового розгляду без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені вимоги, у разі повторної неявки відповідача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.
Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія НОМЕР_3, виданого 08 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко О.М., належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 183938920 від 08 жовтня 2019 року.
Встановлено, що в зазначеному житловому будинку зареєстрований брат позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 05 листопада 2019 року № 9024, а також довідкою виконавчого комітету Новомосковської міської ради про реєстрацію місця проживання особи від 14 листопада 2019 року за вих. № 9290.
Встановлено, що з 2014 року відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку АДРЕСА_1 , не проживає, житловим приміщенням не користується, в приміщенні його особисті речі відсутні, що підтверджується актом від 05 листопада 2019 року, складеного головою квартального комітету № 15 в присутності свідків.
Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
У відповідності до вимог статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ст. 7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).
В той же час, судом встановлено та не заперечувалося позивачем, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2018 року за позовом ОСОБА_4 , яка на той час була власником спірного будинку, відповідача ОСОБА_2 було визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням, рішення суду набрало законної сили 02 липня 2018 року.
Враховуючи наявність рішення суду, що набрало законної сили, відповідно до якого ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що права позивача, як власника будинку не порушені, а тому в задоволенні позовних вимог належить відмовити.
Позивач, як власник зазначеного будинку, має право звернутися до органів реєстрації з заявою та всіма необхідними документами, що підтверджують її право власності на житловий будинок та зняти відповідача з реєстрації місця проживання на підставі рішенням суду від 01 червня 2018 року, яким останнього визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судовий збір покласти на позивача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 405 ЦК, ст.ст. 4, 6-10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.
Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .
Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
-третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складено 13 травня 2020 року.

Суддя Д.І. Городецький