Справа № 373/733/20
УХВАЛА

12 червня 2020 року м.Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Опанасюк І.О., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Дівичківської сільської ради, третя особа Комунальне підприємство Житлово-комунальне господарство Дівичківської сільської ради про визнання незаконними деяких положень рішення Дівичківської сільської ради від 06.02.2020 року №1085-24-VII Про затвердження Порядку відшкодування надання послуг з електропостачання, водопостачання, водовідведення та теплопостачання Дівичківської сільської ради,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання незаконними деяких положень рішення Дівичківської сільської ради від 06.02.2020 року №1085-24-VII Про затвердження Порядку відшкодування надання послуг з електропостачання, водопостачання, водовідведення та теплопостачання Дівичківської сільської ради та одночасно подав заяву про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 просить заборонити КП ЖКГ Дівичківської сільської ради нараховувати плату за електроенергію побутовим споживачам в порядку. Визначеному п.3.1 зазначеного вище Рішення, як спосіб захисту його матеріальних прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду з цивільним позовом.

Доцільність вжиття цього заходу мотивує тим, що на підставі цього рішення з 1 березня 2020 року щомісяця споживачам електроенергії незаконно нараховуються обсяги спожитої електроенергії, які в побутових умовах неможливо спожити та нараховуються кошти, сплата яких суттєво впливає на матеріальний стан споживачів.

В заяві про забезпечення позову не дотримано вимоги п.3 ч.1 ст.151 ЦПК України, а саме, не зазначено предмет позову.

Звертаючись з позовом в інтересах однієї особи, позивачем не зазначено в заяві, необхідність забезпечення позову стосовно необмеженого та неідентифікованого кола осіб.

Разом з тим, до заяви про забезпечення позову не додано жодного доказу її обґрунтування в контексті необхідності застосування такого забезпечення, а також ускладнення (або неможливості) виконання судового рішення, в разі не застосування судом такого забезпечення, що не відповідає вимогам до заяви про забезпечення позову визначеним в п. 4 ч.1 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до абзацу першого п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, з урахуванням відсутності обґрунтування позивачем в позовній заяві того, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також суперечностей в частині обраного позивачем виду забезпечення позову в частині прав інших осіб право яких може бути обмежено даним забезпеченням, у суду відсутні законні підстави для задоволення даної заяви.

З огляду на вищезазначене, керуючись п.3 п. 4 ч.1 ст. 151, ст. 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Дівичківської сільської ради, третя особа Комунальне підприємство Житлово-комунальне господарство Дівичківської сільської ради про визнання незаконними деяких положень рішення Дівичківської сільської ради від 06.02.2020 року №1085-24-VII Про затвердження Порядку відшкодування надання послуг з електропостачання, водопостачання, водовідведення та теплопостачання Дівичківської сільської ради - відмовити.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено в порядку ст. 353 ЦПК України.

Суддя І.О.Опанасюк