гСправа № 358/1783/19 Провадження № 2/358/102/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кіхтенка С.О.

при секретарях Давиденко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок та земельну ділянку), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись до суду з даним позовом до ОСОБА_2 та Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської, в якому просить суд визнати за ним і відповідачкою ОСОБА_2 право спільної часткової власності за кожним на 1/2 частку нерухомого майна - житлового будинку 1998 року забудови, загальною площею - 125,60 кв.м., жилою площею - 63,90 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 61,70 кв.м., а також за кожним на 1/2 частку господарських будівель та споруд: сараю-гаража-літньої кухні, прибудови, ганку, погріба, колодязя, ворота з хвірткою та огорожі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, позивач у зв`язку з тим, що ставиться питання про визнання за кожним із співвласників права власності на 1/2 частку нерухомого майна (житлового будинку, з відповідними господарськими будівлями та спорудами) на земельній ділянці, яка була приватизована на одного із співвласників, та відповідно до приписів ст.120 ЗК України, якою передбачено, що приватизована земельна ділянка в автоматичному порядку має перейти до співвласників житлового будинку в пропорції, відповідно до набутої ними частки нерухомого майна, просить суд визнати за ним і відповідачкою ОСОБА_2 право спільної часткової власності за кожним на 1/2 частку нерухомого майна - земельної ділянки, площею - 0,2500 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:022:0011, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він з відповідачкою ОСОБА_2 є співвласниками всього житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), який розташований по АДРЕСА_1 , з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1998 року забудови, загальною площею - 125,60 кв.м., жилою площею - 63,90 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 61,70 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай-гараж-літнья кухня, прибудова, ганок, погріб, колодязь, ворота з хвірткою та огорожа, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що був складений 15.03.2019 року ТОВ «Укртехексперт».

Належність їм вказаного житлового будинку підтверджується довідкою №1031, виданою 23.10.2019 року виконавчим комітетом Мисайлівської Київської області з якої вбачається, що відповідно до записів в погосподарській книзі за №9 під особовим номером НОМЕР_3 за 2016-2020 роки, записів в погосподарській книзі за №9 під особовим номером НОМЕР_2 за 2011-2015 роки, записів в погосподарській книзі за №9 під особовим номером НОМЕР_4 за 2006-2010 роки Мисайлівської сільської Ради Богуславського району Київської області, головою двору житлового будинку АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1 , членом двору ОСОБА_2 , яким належить по 1/2 частині будинку.

Позивач також зазначає, що земельна ділянка, площею - 0,2500 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 є приватизованою та перебуває у його власності.

На звернення позивача до Мисайлівської сільської ради Богуславського району про визнання за ним права власності на житловий будинок, йому було відмовлено у зв`язку з тим, що відповідно до підпункту «10» пункту «б», ст. 30, ст.ст. 51, 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не являється можливим задовольнити його заяву, так як були внесені зміни до підпункту «10» пункту «б», ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об`єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості, а тому, для вирішення питання про набуття права власності на житловий будинок йому запропоновано було звернутись до суду.

Позивач зазначає, що перешкод для визнання за ними права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по АДРЕСА_1 побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області.

Представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без її участі

Відповідач - Мисайлівська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнала та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про шлюб позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 травня 1995 року.

Довідкою Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області №1031, виданою 23.10.2019 року виконавчим комітетом Мисайлівської Київської області підтверджується, що відповідно до записів в погосподарській книзі за №9 під особовим номером НОМЕР_3 за 2016-2020 роки, записів в погосподарській книзі за №9 під особовим номером НОМЕР_2 за 2011-2015 роки, записів в погосподарській книзі за №9 під особовим номером НОМЕР_4 за 2006-2010 роки Мисайлівської сільської Ради Богуславського району Київської області співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які тривалий час володіють даним будинком і їм належить по 1/2 частині будинку та господарських будівель і споруд.

За даними технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 у господарстві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є житловий будинок, 1998 року забудови, загальною площею - 125,60 кв.м., жилою площею - 63,90 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 61,70 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай-гараж-літня кухня, прибудова, ганок, погріб, колодязь, ворота з хвірткою та огорожа.

Земельна ділянка площею - 0,2500 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:022:0011, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ №284807 виданого Мисайлівською сільською радою Богуславського району Київської області 14.08.2006 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі №00194, приватизована позивачем ОСОБА_1 в період зареєстрованого шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості.

Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 після реєстрації будинку в погосподарській книзі Мисайлівської сільської ради та записів їх як голови та члена двору, набули право власності на даний будинок.

Із повідомлення сільського голови Мисайлівської сільської ради, Богуславського району, Київської області за №495 від 23.10.2019 року вбачається, що Мисайлівська сільська рада не може задовольнити заяву ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на 1/2 частку житлового будинку, так як були внесені зміни до підпункту «10» пункту «б», ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об`єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості

Висновком №19 від 27.09.2019 року складеним спеціалістом з технічного нагляду за будівництвом будівель і споруд Зозулею О.В. підтверджено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , 1998 року забудови, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати.

Висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України в Київській області від 10.10.2019 року підтверджено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , 1998 року забудови відповідає вимогам протипожежної безпеки.

Із кадастрового плану земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 видно, що житловий будинок, господарські будівлі і споруди зведені в межах даної земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права.

Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них, а згідно зі ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 в рівних частках по 1/2 частині права власності на житловий будинок та земельну ділянку під час судового розгляду не встановлено.

Визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачами позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496 гривень 10 коп.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142 ч.1, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 331, 379, 392 ЦК України, ст.ст. 70, 71 СК України, ст. 120 ч. 4 ЗК України, ст. 3 ч. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право спільної часткової власності на 1/2 частку нерухомого майна - житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по АДРЕСА_1 , з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1998 року забудови, загальною площею - 125,60 кв.м., жилою площею - 63,90 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 61,70 кв.м., а також на 1/2 частку господарських будівель та споруд: сараю-гаража-літньої кухні, прибудови, ганку, погріба, колодязя, ворота з хвірткою та огорожі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право спільної часткової власності на 1/2 частку нерухомого майна - земельної ділянки, площею - 0,2500 га, кадастровий номер: :01:022:0011, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право спільної часткової власності на 1/2 частку нерухомого майна - житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по АДРЕСА_1 , з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1998 року забудови, загальною площею - 125,60 кв.м., жилою площею - 63,90 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 61,70 кв.м., а також на 1/2 частку господарських будівель та споруд: сараю-гаража-літньої кухні, прибудови, ганку, погріба, колодязя, ворота з хвірткою та огорожі.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право спільної часткової власності на 1/2 частку нерухомого майна - земельної ділянки, площею - 0,2500 га, кадастровий номер: :01:022:0011, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Богуславському районі Київської області, , що розташоване за адресою: Київська область, м. Богуслав, вул. Франка, 4 повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 28 жовтня 2019 року, згідно квитанції № 0.0..1 на р/рНОМЕР_5, МФО 899998 в АТ КБ «Приватбанк», що становить 384 гривні 20 копійок.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Богуславському районі Київської області, , що розташоване за адресою: Київська область, м. Богуслав, вул. Франка, 4 повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 11 листопада 2019 року, згідно квитанції № 0.0..1 на р/рНОМЕР_5, МФО 899998 в АТ КБ «Приватбанк», що становить 111 гривень 90 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя С. О. Кіхтенко