Справа № 333/2779/16-ц
Провадження № 2-ві/333/3/20
УХВАЛА

Іменем України

27 березня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд у м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Піха Ю.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Наумовій Ірині Йосипівні у цивільній справі № 333/2779/16-ц, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді цивільна справа № 333/2779/16-ц за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі №333/2779/16-ц за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості Відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Наумовій І.Й.

Суд розглядає заяву про відвід судді у цивільній справі № 333/2779/16-ц, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву, матеріали справи, за наслідками розгляду вказаної заяви про відвід судді, суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

В свою чергу, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа, при цьому, підстави для відводу судді визначені ст. 36 ЦПК України, за якими, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч. ч. 2, 3 ст. 36 ЦПК України).

Зокрема судом відзначається, що у заяві про відвід судді, заявник фактично не погоджується з процесуальними рішеннями судді, що в свою чергу не є правовою підставою для відводу судді.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Керуючись ст. 36, ст. 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Наумовій І.Й. у цивільній справі №333/2779/16-ц за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 333/2779/16-ц за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р. Піх