РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира:

у складі головуючого - судді Перекупка І.Г.

при секретарі - Капустинської Г.О.,

за участю представника позивача Лупич А.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих заходами забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2019 р. Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк») звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь майнові збитки (упущену вигоду) у сумі 1 039 663,00 грн., заподіяні забезпеченням позову в межах справи Богунського районного суду м. Житомира № 295/9312/16-ц за період з 13.07.20.18 р по 24.10.2019 р., а також стягнути судові витрати у розмірі суми сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» зазначено, що у зв`язку із забезпеченням позову ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2016 р. було забезпечено позов ОСОБА_1 у справі № 295/9312/16 шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, розташоване в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на приміщення за №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, як складову частину об`єкта нерухомого майна. Нежитлове приміщення, розташоване в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме приміщення за №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8 перебували на праві приватної власності у Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк».

Вказує, що у зв`язку із накладенням арешту позивач був обмежений у праві власності, що завдало йому матеріальну шкоду (упущену вигоду) в розмірі 2 216 443,83 грн. з яких заявлено до стягнення з відповідача 1 039 663 грн. Розмір збитків позивач визначив шляхом нарахування облікової ставки Національного Банку України на ринкову вартість нерухомого майна в період накладення арешту на це нерухоме майно.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 13.01.2020 р. цивільну справу № 753/23708/19 за позовом ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих заходами забезпечення позову, ухвалено передати на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22 травня 2020 р. прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих заходами забезпечення позову.

Відповідачем до суду було подано відзив в якому зазначено, що ОСОБА_1 не вчинялись жодні протиправні дії, а вжиті ухвалою Богунського районного суду м. Житомира заходи забезпечення позову в межах № 295/9312/16-ц не заподіяли жодної шкоди позивачу.

Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників справи, оцінивши всі наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

У 2016 р. ОСОБА_1 було подано до Богунського районного суду міста Житомира позов до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Д. О., третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Немм О. В., про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2016 р. було забезпечено позов у справі № 295/9312/16 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» в особі відділення № 1 м. Житомир філії ПУМБ в м. Київ про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, розташоване в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на приміщення за №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, як складову частину об`єкта нерухомого майна.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2017 р. позов ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Немм Олени Володимирівни про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки було задоволено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 6 липня 2017 р., яке набрало законної сили, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2017 р. та додаткове рішення до нього від 30 травня 2017 р. були скасовані.

У серпні 2017 р. ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» було подало до Богунськогно районного суду м. Житомира заяву в межах справи 295/9312/16, в якій товариством просило скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2016 р., а саме - арешт нежитлового приміщення, розташованого в будинку АДРЕСА_1 , а саме: приміщення за №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, А - як складову частину об`єкта нерухомого майна.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07 серпня 2019 р. в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 р. ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 07 серпня 2019 р. скасовано та постановлено нове судове рішення, який скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2016 р., а саме: скасовано арешт на нежитлове приміщення, розташоване в будинку АДРЕСА_1 , а саме: на приміщення за №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, А - як складову частину об`єкта нерухомого майна.

Згідно з частиною першою статті 159 ЦПК України у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Положеннями статті 13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (частина друга статті 16 ЦК України).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (частина перша та друга статті 22 ЦК України.

Отже, відшкодування шкоди, заподіяної забезпеченням позову, є способом захисту прав та інтересів і одночасно мірою юридичної відповідальності.

Право на відшкодування збитків у цій справі ґрунтуються на прямій вказівці закону (частина перша статті 159 ЦПК України). Разом з тим, у цій категорії справ принцип вини трансформується через принцип добросовісності. Недодержання принципу добросовісності перетворюється на винну поведінку, так як протиправне порушення суб`єктивних цивільних прав особи є прямим наслідком дій зобов`язаної особи, яка, виходячи з конкретних обставин, могла усвідомлювати характер своїх дій як таких, що можуть завдати шкоди.

Судом встановлено, що у справі № 295/9312/16 ОСОБА_1 , у зв`язку з не визнанням наявності у ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» права на задоволення його вимог на підставі договору іпотеки, оскаржувала рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки, іпотекодавцем якого вона була. а отже суд не може дійти висновку, що реалізація свого суб`єктивного процесуального права як на подання позову так і на вжиття заходів забезпечення позову у справі № 295/9312/16 було протиправним та здійснювалось ОСОБА_1 лише з метою завдання шкоди позивачу.

В свою чергу доказів того, що реалізація ОСОБА_1 суб`єктивного процесуального права на подання позову і на вжиття заходів забезпечення позову у справі №295/9312/16 було протиправним та здійснювалось лише з метою завдання шкоди позивачу, позивачем до суду надано не було. Додатково слід відзначити, що позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути майнові збитки (упущену вигоду), тобто збитки у вигляді доходів, які позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене накладенням арешту на нерухоме майно.

Згідно з частинами першою, другою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Упущена вигода - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (пункт 2 частини другої статті 22 ЦК України).

Упущена вигода відрізняється від реальних збитків тим, що останні характеризуються зменшенням наявного майна (проведені витрати, знищення або пошкодження речі), в той час як у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшилося, хоча могло б збільшитися, якби не правопорушення.

Суд звертає увагу, що у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на особу, яка пред`являє таку вимогу, обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

Однак, позивачем не було надано доказів, що у разі відсутності арешту на нежитлове приміщення, розташоване в будинку АДРЕСА_1 , а саме: на приміщення за №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8 - як складову частину об`єкта нерухомого майна, ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» отримав доходи (вигоду) у сумі 1 039 663,00 грн.

В свою чергу, позивач розрахував отримання доходу виключно шляхом нарахування облікової ставки Національного Банку України на ринкову вартість нежитлове приміщення, розташованого в будинку АДРЕСА_1 , а саме: на приміщення за №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8 - як складову частину об`єкта нерухомого майна в період накладення арешту на це нерухоме майно.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 р. у справі № 127/16524/16-ц (провадження № 61-22106св18) зроблено висновок, що тягар доведення наявності і обґрунтування розміру упущеної вигоди покладається на позивача, який має довести, що він міг і повинен був отримати визначені ним доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Таким чином, незважаючи на те, що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди також мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача.

Посилання позивача на те, що внаслідок арешту, накладеного як захід вжиття забезпечення позову, позивач був обмежений у праві власності, а саме не міг продати нерухоме майно, суд оцінює критично, з огляду на наступне.

В судовому засіданні представником позивача було підтверджено, твердження представника відповідача про відчуження ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» нежитлового приміщення, розташованого в будинку АДРЕСА_1 у вересні 2019 р., хоча арешт був знятий 30 жовтня 2019 р. постановою Житомирського апеляційного суду.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22 ЦК України, ст. ст. 2-5, 10-13, 18, 23, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих заходами забезпечення позову, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється- з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 30.10.2020 року.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка