Провадження № 2/742/368/20
Єдиний унікальний № 742/131/20
05 березня 2020 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Короткої А.О.,
при секретарі - Здоровець Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», представник позивача - Савіхіна Анастасія Миколаївна, до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
Відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, але не надала відзив на позовну заяву у строк, передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість їх задоволення з наступних підстав.
22.03.2006 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого банк надав йому кредит у розмірі 8000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору .
ОСОБА_2 погодився, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку» становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору (а.с.8-14).
Проте ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.19), а його спадкоємці мали право подати заяву про прийняття спадщини у строк з 15.05.2017 року по 15.11.2017 року.
Як вбачається з копії паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.15-18) спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , а тому вона вважається такою, що належним чином прийняла спадщину.
08.04.2019 року за вих.№159/02-14 від 07.02.2019 року на адресу позивача від Прилуцької міської державної нотаріальної контори надійшло повідомлення про те, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотконтори не зверталися та спадкова справа №320/2017 після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк» (а.с.26).
Статтями 526 та 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися у встановлений строк та належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається зі ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями ч.1 ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вимоги кредитора, згідно приписів ч.2 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.
Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надіслав претензію відповідачці щодо наявності заборгованості 03.10.2019 року, тобто з дотриманням строків, визначених вище вказаною статтею, а відтак - відповідачка по справі, як спадкоємиця померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, в силу ст.1282 ЦК України, зобов`язана у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.
Суд звертає увагу на той факт, що відсутність свідоцтва про право на спадщину, з огляду на ч.3 ст.1296 ЦК України, не позбавляє спадкоємця - відповідача по справі права на спадщину, а стягувача - права на погашення заборгованості за кредитним договором у межах вартості успадкованого майна.
Згідно з ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.81 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Протягом розгляду цивільної справи відповідачка не скористалась своїми процесуальними правами та не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, з огляду на ст.77-88 ЦПК України, який би містив інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості за кредитним договором, який був укладений 23.03.2006 року між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача у сумі 2102,00 грн.
На підставі наведеного та ст.526, 530, 549, 629, 1049, 1050, 1052, 1054, 1218, 1281-1282,1296, ЦК України, керуючись ст.2, 12, 13, 77, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 16.03.2020 року.
Суддя А.О.Коротка