Справа № 732/505/20
Провадження 2/732/346/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої судді Лиманської М.В.,

в присутності секретаря Бруй І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, -

В С Т А Н О В И В :

27.03.2020 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить встановити факт перебування непрацездатного ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні у ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1995 року по час смерті останньої. Також позивачка просить визнати за нею право на земельну частку (пай), площею 5,39 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Івашківка Городнянського району Чернігівської області, яке за життя належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії ЧН № 0267020, виданого на підставі рішення Городнянської районної державної адміністрації від 30.09.1996 року № 329, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З позовної заяви виходить, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна тітка по лінії батька позивачки ОСОБА_3 . На день смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 , разом з її племінником ( рідним братом позивачки ) ОСОБА_2 . З 1964 року брат позивачки ОСОБА_2 проживав разом з тіткою ОСОБА_3 та оскільки не мав належного заробітку, не зміг придбати власне житло. З 1995 року брат позивачки ОСОБА_2 став непрацездатним за віком. ОСОБА_3 постійно підтримувала останнього матеріально, оскільки вона дітей та онуків не мала, отримувала пенсію, мала господарство та земельний пай, який здавала в оренду. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) площею 5,39 га. За життя заповіту ОСОБА_3 не склала та, відповідно, спадкоємців за заповітом не визначила. Спадщину померлої ОСОБА_3 брат позивачки ОСОБА_2 фактично прийняв, оскільки на момент смерті тітки проживав разом з нею за однією адресою та продовжував проживати в будинку тітки після смерті останньої. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_2 позивачка прийняла усю його спадщину. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на відсутність оригіналу сертифікату, який посвідчує спірне майнове право, а також мотивуючи тим, що факт перебування брата позивачки ОСОБА_2 на утриманні у ОСОБА_3 необхідно підтвердити в судовому порядку. Встановлення вказаного факту має для позивачки юридичне значення, оскільки дозволяє їй, як спадкоємцю за законом, реалізувати своє право на спадкове майно померлого брата ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 01 квітня 2020 року відкрито провадження у зазначеній справі.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та розгляд справи повідомлялася належним чином. В поданій до суду позовній заяві просила розглянути справу без її участі на підставі наявних доказів та задовольнити заявлені нею позовні вимоги. (а.с.6).

Представник відповідача по справі Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача сільський голова Олександр Акуленко подав до суду письмове клопотання від 13.04.2020 року № 212 з проханням розглянути справу за відсутності представника Вихвостівської сільської ради, проти позовної заяви ОСОБА_1 відповідач не заперечує.( а.с. 38).

Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, - в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові клопотання про розгляд справи без участі представників вказаних третіх осіб. (а.с.35-36).

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено. (а.с.28).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачами позову і продовжує судовий розгляд.

Допитавши в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

З паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівській області 22 жовтня 1998 року, встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Івашківка Городнянського району Чернігівської області. (а.с.7).

Зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 одружились, про що було зроблено запис за № 46. Після одруження прізвища подружжя: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с.13).

Дослідженням копії свідоцтва серії НОМЕР_4 про народження ОСОБА_6 встановлено, що її батьками вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . (а.с.13 звор.).

З дослідженого свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначені: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . (а.с.12).

Згідно довідки Державного архіву Чернігівської області Чернігівської обласної державної адміністрації від 12.10.2009 року № Б-1649 встановлено, що в метричній книзі Миколаївської церкви с. Івашківка Городнянського повіту Чернігівської губернії за 1903-1905 роки актового запису про народження ОСОБА_9 немає. ( а.с. 14 ).

За даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Івашківка Городнянського району Чернігівської області. Її батьками зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . (а.с.11).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Івашківка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 . (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все її майно.

З повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 13.04.2020 року № 1911/01/17 встановлено, що спадкова справа до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 Городнянською районною державною нотаріальною конторою не заводилась. Перевірка проведена по алфавітним книгам обліку спадкових справ Городнянської районної державної нотаріальної контори за період з листопада 2000 року по грудень 2006 року.(а.с.31)

З дослідженої інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 13.04.2020 року №59995623 встановлено, що спадкова справа до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , не відкривалась. (а.с. 34).

З довідки виконкому Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 09.10.2018 року № 514 встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі від 21.11.2000 року за № 87 в будинку АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , постійно були зареєстровані та проживали : ОСОБА_2 племінник, з 1964 року і виписаний в ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Великий Дирчин; ОСОБА_3 , з 1964 року і виписана в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_7 . ( а.с. 11 зв. ).

Дослідженням довідки виконкому Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 28.02.2020 року № 121 встановлено, що ОСОБА_2 , фактично починаючи з 1995 року, так як був непрацездатним за віком, перебував на утриманні у своєї тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вони проживали разом, власних коштів йому не вистачало на існування та забезпечення себе, а ОСОБА_3 мала достатню пенсію, орендну плату за використання паїв, мала господарство, яке ОСОБА_2 допомагав доглядати. ( а.с. 10 ).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що ОСОБА_2 з його дитинства перебував на утриманні у його тітки ОСОБА_3 , яка власних дітей не мала та яка відносилася до нього як до рідного сина. ОСОБА_2 мав незадовільний стан здоров`я, не міг належним чином обслуговувати себе, за станом здоров`я майже ніколи не працював. Все життя він проживав з його тіткою ОСОБА_3 в одному будинку та після смерті останньої ОСОБА_2 деякий час залишався проживати в її будинку, але оскільки ОСОБА_2 не міг належним чином доглядати за собою, він згодом переїхав на проживання до закладу для одиного проживаючих. Свідок підтвердила, що ОСОБА_3 працювала в колгоспі дояркою та навіть після виходу на пільгову пенсію продовжувала працювати на фермі, отримувала пенсію, заробітну плату, тримала господарство, отримувала орендну плату за використання її земельного паю. Отримані кошти ОСОБА_3 витрачала на утримання себе та єдиного члена своєї сім`ї - свого рідного племінника ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Нормами спадкового законодавства, яке діяло на момент смерті ОСОБА_3 , а саме ЦК УРСР (в редакції 1963 року), племінники не були включені до кола спадкоємців за законом.

В силу ст. 531 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), діючого на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Відповідно до визначення, яке міститься в Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", непрацездатними особами є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Настання пенсійного віку в силу ст. 12, 93 Закону України „Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року (в редакції станом на момент виникнення такого права у ОСОБА_2 ) визнавалося з досягненням чоловіками 60 річного віку.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року. При тому правові наслідки факту перебування особи на утриманні для оформлення спадщини виникають в тому випадку, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 перебував на утриманні ОСОБА_3 з досягнення ним пенсійного віку (60 років), тобто з ІНФОРМАЦІЯ_11, і по момент смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

В силу ст. 531, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), норми якого діяли на момент смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

З копії сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії ЧН № 0267020 встановлено, що члену КСП ім. Шевченка с. Івашківка Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_3 , на підставі рішення Городнянської районної державної адміністрації від 30.09.1996 року за № 329 належить право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка, розміром 5,39 га в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай ) 29.11.1996 року, №18. ( а.с. 9 звор. ).

Дослідженням архівного примірника державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН №18 встановлено, що Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка с. Івашківка Городнянського району Чернігівської області Івашківською сільською Радою народних депутатів Городнянського району Чернігівської області передано у колективну власність 4334,8 га у землі в межах згідно плану для сільськогосподарського використання на підставі рішення Івашківської сільської Ради народних депутатів від 15.08.1995 року № 42. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 14 листопада 1995 року. (а.с.65-66).

Дослідженням списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є невід`ємним додатком до державного акту, встановлено, що у списках членів колективної власності на земельну частку (пай) значиться ОСОБА_3 . (а.с.67-68).

З дослідженої копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) встановлено, що ОСОБА_3 дійсно за життя, а саме 29.11.1996 року, отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0267020 по КСП ім. Шевченка. Розмір паю 5,39 га. (а.с.69).

Таким чином, ОСОБА_3 за життя належало право на земельну частку /пай/ площею 5,39 га в КСП ім. Шевченка с. Івашківка Городнянського району Чернігівської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0267020.

Вказане право в силу ст. 531, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), норми якого діяли на момент смерті ОСОБА_3 , перейшло в порядку спадкування за законом до ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Великий Листвен Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 . (а.с.10 звор.).

Згідно довідки виконкому Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 14.07.2008 року № 269 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був постійним жителем села Великий Дирчин Городнянського району Чернігівської області і був зареєстрований по день смерті за адресою : АДРЕСА_2 . З 04 листопада 2006 року і по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 постійно проживав у Великодирчинському територіальному відділенні для одиноко проживаючих. (а.с. 12 звор. ).

З дослідженого в судовому засідання дублікату заповіту від 23 вересня 2008 року встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповів все своє майно своїй сестрі - позивачці. Заповіт складено та посвідчено секретарем виконкому Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області О.В. Мехед, зареєстровано в реєстрі № 203. (а.с.48).

Після смерті брата позивачка звернулася до Городнянської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом. 12.09.2008 року нотаріусом заведена спадкова справа № 422/2008 до майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 . За даними спадкової справи єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, є позивачка. Дані про прийняття спадщини ОСОБА_2 іншими особами відсутні. Позивачка отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,7251 га на території Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та на грошові вклади.( а.с. 42-52).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як свідчать матеріали позовної заяви, позивачка не має оригіналу сертифікату на спірний спадковий земельний пай, у зв`язку з чим позивачка позбавлена можливості оформити спадкове право на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що доказами справи підтверджений той факт, що спірне майнове право після смерті ОСОБА_2 увійшло до складу його спадщини, зважаючи на положення ст. 15,16, 392, 1216-1218 ЦК України, спадкове право позивачки підлягає судовому захисту шляхом його визнання.

Таким чином, аналіз зібраних у справі доказів та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 531, 534, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. 81 ЗК України, ст.373,392,1216-1218,1220-1223,1225,1268-1270,1297 ЦК України, ст.4, 5, 17, 223, 264, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні у ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ІНФОРМАЦІЯ_11 по час смерті ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку ( пай ), площею 5,39 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Івашківка Городнянського району Чернігівської області, яке за життя належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії ЧН № 0267020, виданого на підставі рішення Городнянської районної державної адміністрації від 30.09.1996 року № 329, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві положення ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

повний текст рішення складений 09.06.2020 року

Суддя Лиманська М.В.