Справа № 316/1381/18
Провадження № 2/316/342/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2020 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.

за участю секретаря судового засідання Черкашикої О.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Енергодарі цивільну справу №316/1381/18 за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків заподіяних державі,-

ВСТАНОВИВ:

08.08.2018 р. Військова частина НОМЕР_1 (далі позивач), в особі помічника командира військової частини НОМЕР_2 з правової роботи начальника юридичної групи старшого лейтенанта юстиції Лагно А.А. звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), в якій просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь Військової частини НОМЕР_1 суму в розмірі 661091 грн. 14 коп. та всі витрати пов`язані з розглядом справи.
В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до наказу №141 від 24.04.2017 р. командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) капітан ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків за посадою командира розвідувальної роти з 24.04.2017 р.. Під час прийому справ та посади командира розвідувальної роти молодшим лейтенантом ОСОБА_3 05.03.2018 р. було виявлено ряд недоліків та нестач указані в додатках до Акту прийому-передачі справ та посади командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 за вих.№565 від 05.03.2018 р. та у відомостях некомплектності техніки. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності), було призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов виявлених недоліків підчас прийому-передачі посади командира розвідувальної роти та на підставі акту прийому-передачі справ та посади командира розвідувальної роти частини, за наслідками проведення якого встановлена нестача майна.
Внаслідок недостачі військового майна, переданого йому під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети, капітан ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира розвідувальної роти, за його вини, заподіяв шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 , яка згідно із витягом з книги обліку грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 за 2018 р. становить 662336 грн. 79 коп. та у зв`язку з тим, що було стягнено 1245 грн. 65 коп., залишок до стягнення складає 661091 грн. 14 коп., яку і просить стягнути (т.1 а.с.2-11).
17.10.2019 р. Енергодарським міським судом Запорізької області у справі за зазначеним вище позовом, в порядку заочного провадження, було ухвалено заочне рішення (т.2 а.с.77-79зворот), яке, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду (т.2 а.с.88-97) - було скасовано ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.12.2019 р. та по справі призначено підготовче судове засідання (т.2 а.с.116-116зворот).
Згідно п.19 ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у підготовчому засіданні суд здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Проте, вивчивши позов та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як встановлено зі змісту позовної заяви та доданих до нього матеріалів відповідач по справі ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та відповідно до витягу з наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) №141 від 24.04.2017 р., капітан ОСОБА_1 було призначено наказом Командувача військ оперативного командування «Схід» від 25.02.2017 р. №29 на посаду командира розвідувальної роти та є таким, що з 24.04.2017 р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (т.1 а.с.13). Наказом Командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2018 р. №989 «Про результати службового розслідування по факту виявлених недоліків і нестач під час прийому справ та посади командира розвідувальної роти, відповідно до пунктів 1 та 2 якого, ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення вимог статей 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.5.18 наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 р. №300, розділу V, VI. ХV, ХVIII, ХХ, ХХII наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 р. №440 та притягнуто до повної підвищеної матеріальної відповідальності, з урахуванням кратності, в розмірі 650336 грн. 73 коп.(т.2 а.с.9-10). Наказом Командира військової частини НОМЕР_1 Про завершення службового розслідування по факту виходу з ладу УТД-20 з БРМ-1К №174 розвідувальної роти, пунктами 1 та 2 якого ОСОБА_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності за шкоду заподіяну державі в розмірі 12000 грн. 06 коп. та за порушення вимог статей 111, 112 статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани (т.1 а.с.32-34). При цьому, у змісті позову, сторона позивача посилається на норми Цивільного кодексу України
Відповідно до пункту 1 розділу 1 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» затвердженого постановою Верховної Ради України 23.06.1995 р. N243/95-ВР, на який посилається позивач у змісті позову, зазначено, що порядок, умови та підстави відповідальності військовослужбовців за матеріальну шкоду, заподіяну ними під час виконання службових обов`язків, визначення її розміру регулюються цим Положенням. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність в порядку, передбаченому цивільним законодавством України.

Відповідно до частин 1, 4 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба - є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України), визначено, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Зазначеними нормами права прямо передбачено, що військова служба є публічною службою.
З Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №119 від 16.04.2018 р., встановлено, що капітана ОСОБА_1 було виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення з 16.04.2018 р. і направлено для зарахування на військовий облік до Енергодарського ОМВК Запорізької області (т.1 а.с.37).
Таким чином, встановлено, що позивач Військова частина НОМЕР_1 пред`явила даний позов до відповідача ОСОБА_1 , який перебуваючи на військовій службі, що відноситься до публічної служби, будучі на посаді, що передбачає матеріальну відповідальність, на думку сторони позивача, спричинив шкоду державі в особі Військової частини.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.19 КАС України, на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Зазначене свідчить на те, що між сторонами по справі виник спір з приводу стягнення збитків, завданих особою державі під час проходження військової служби, а отже даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку передбаченому адміністративним судочинством України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 р. у справі №818/1688/16 та від 12.12.2018 р. у справі №734/3102/16-ц.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку передбаченому адміністративним судочинством.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі.
Згідно п.1 ч.2 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд, може постановити ухвалу про закриття провадження у справі.
У зв`язку з зазначеним, справа за даним позовом за вказаних вище підстав, підлягає закриттю.
При цьому, слід зазначити, що згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).
Як встановлено з платіжного доручення №878 від 13.07.2018 р., Військовою частиною НОМЕР_1 було сплачено судовий збір в розмірі 9916 грн. 37 коп. (а.с.1), проте на дату постановлення даної ухвали, суду не надходило заяв від позивача про повернення суми сплаченого судового збору, а отже підстави його повернення, на даний час відсутні.
Також, судом встановлено, що відповідачем по справі ОСОБА_1 було подано до суду в порядку ЦПК України, зустрічний позов до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та скасування наказів по Військовій частині НОМЕР_1 .
Положеннями частин 1 та 2 статті 193 ЦПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, який приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Проте, враховуючи, що суд дійшов висновку про закриття провадження по справі, зустрічний позов не може бути прийнято до спільного розгляду у зв`язку з чим підлягає поверненню особі, яка його подала ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 19, 193, 200, 255, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по цивільній справі №316/1381/18 за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків заподіяних державі закрити оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу - Військовій частині НОМЕР_1 право звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та скасування наказів по Військовій частині НОМЕР_1 , повернувши його ОСОБА_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (з урахуванням п.15.5 п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Бульба