Справа № 740/6421/19
Провадження № 2/740/472/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , орган опіки та піклування - виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.11.2019 близько 16-30 год ОСОБА_2 , перебуваючи разом із малолітнім сином вдома, умисно наніс останньому не менше трьох ударів ножем в різні частини тіла, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження. Вказані діє є злочином, поєднаним із застосуванням насильства щодо малолітньої дитини.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2019 року № 0001468.

З того часу їхні подружні відносини припинилися, вихованням та матеріальним забезпеченням сина займається вона.

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 13.02.2020 шлюб між ними розірвано.

У зв`язку з фізичним насильством над малолітнім сином 27.11.2019 служба у справаї дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради взяла його на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Позивачка та представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області- подали до суду письмові заяви про підтримку позову та розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій заперечує проти позбавлення його батьківських прав з тих підстав, що він є батьком дитини.

Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

У свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка та відповідач зазначенені його батьками (а.с.10).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 13.02.2020 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Витягом з кримінального провадження № 0001468 від 24.11.2019 підтверджується надходження до Ніжинського ВП ГУНП повідомлення про те, що ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , наніс проникаюче ножове поранення в область правої лопатки своєму малолітньому сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши тяжкі тілесні ушкодження (а.с.12).

З листа служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області №14.2-25/865 від 27.11.2019 вбачається, що малолітнього ОСОБА_3 наказом начальника служби у справах дітей №28 від 27.11.2019 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради, підстава взяття: дитина зазнала фізичного насильства (а.с.17).

З акту з`ясування обставин вчинення насильства в сім*ї або реальної загрози його вчинення від 25.11.2019 вбачається, що сім*я має статус осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України. ОСОБА_2 за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 24.11.2019 близько 16-20 год наніс ножові поранення малолітньому сину та собі (а.с.13).

За висновком виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, як органу опіки та піклування, є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В матеріалах справи наявна ухвала Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.02.2020 про застосування відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_2 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, що виключає його небезпечну поведінку, а саме:до комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради.

З тексту ухвали вбачається, що 24.11.2019 близько 16-ї год 30 хв ОСОБА_2 , знаходячись разом із малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , страждаючи на параноїдну шизофренію (F 20.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), не усвідомлюючи свої дії та не керуючи ними, умисно наніс останньому не менше чотирьох ударів ножем в область голови та тулубу, чим спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани лівої щоки, підборіддя, лівого плеча, живота, проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа, гемопневмоторакс справа, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Дії ОСОБА_2 , які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто спричиненні умисного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння малолітньому ОСОБА_3 , органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За змістом ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Держава здійснює захист дитини від: усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, експлуатації, включаючи сексуальне насильство, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.

Відповідно до п. 14,17 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

На думку суду, поведінка відповідача є такою, що свідчить про ухилення від виконання обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_3 , відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України.

Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

По цій справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина буде суперечити його інтересам.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачки обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні, тому ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно його сина, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп.

Керуючись ст.164, 165 Сімейного кодексу України, ст. 141, 263-265, 274, 279, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду подається учасниками справи через суд першої інстанції - Ніжинський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова