П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.

за участі секретаря Сікори М.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19 березня 2020 року, постановленого у складі судді Фисун Л.С., -

в с т а н о в и в:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог

У лютому 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Просив змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Великоновосілківського районного суду від 17 жовтня 2005 року на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитиною.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за рішенням Великоновосілківського районного суду від 17 жовтня 2005 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі ? частини з усіх видів доходів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно до її повноліття. Після розлучення з ОСОБА_2 , він зареєстрував інший шлюб, у якому має двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2012 року народження, та ОСОБА_6 , 2011 року народження. Дружина не працює, займається вихованням дітей. Також, його родина має статус багатодітної родини. З моменту винесення рішення Великоновосілківським районним судом від 17 жовтня 2005 року змінився також стан його здоров`я, а саме він є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, у зв`язку з чим 13 червня 2019 року Пенсійним Фондом України йому видано пенсійне посвідчення. За станом здоров`я він не може працювати повний робочий день та з 2019 року оформлений як фізична особа-підприємець.

Короткий зміст судового рішення

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19 березня 2020 року позовні вимоги задоволені. Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 жовтня 2005 року на користь ОСОБА_2. на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частки до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Роз`яснено, що у новому розмірі аліменти стягувати з дня набрання рішенням законної сили.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що з моменту прийняття судом рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , змінився його сімейний стан, останній має на утриманні двох малолітніх дітей, а також змінився стан його здоров`я, а саме позивач отримав ІІ групу інвалідності. Змінений розмір аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на батька дитини.

Надходження апеляційної скарги до апеляційної інстанції та її короткий зміст

28 квітня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшла цивільна справа з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19 березня 2020 року.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 04 травня 2020 року відкрито апеляційне провадження, відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору у розмірі 1261 грн. 20 коп. до ухвалення судового рішення у справі за подання апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що позивачем не доведено зміни матеріального стану після постановлення рішення суду у 2005 році, які б унеможливлювали сплату аліментів у тому розмірі, у якому вони сплачувались раніше. Єдиним аргументом, який доводить зміну матеріального стану, позивач зазначив те, що його дружина не працює та родина є багатодітною. Проте суд не взяв до уваги дані посилання позивача, а інших пояснень та доказів з приводу зміни матеріального стану позивача останнім надано не було, тому вважає, що у суду на момент постановлення рішення були відсутні докази зміни матеріального стану ОСОБА_1 .

Не погоджується з висновком суду стосовно зміни сімейного стану позивача, оскільки той факт, що у позивача з`явились двоє неповнолітніх дітей, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , адже судовим рішенням і так було встановлено мінімальний розмір аліментів.

Посилання у рішенні на той факт, що у позивача змінився стан його здоров`я, а саме те, що він отримав групу інвалідності і це є підставою для зменшення розміру аліментів, то даний висновок є передчасним, оскільки ОСОБА_1 на даний час працює та зареєстрований приватним підприємцем з надання юридичних послуг, отримує дохід, група інвалідності є робочою та дає змогу позивачу утримувати своїх дітей, зворотного позивачем доведено не було.

Аргументи учасників справи

Позивач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подання до суду заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направив, що за положеннями ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

2.Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Відповідач ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

Виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. У зв`язку з цим, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Великоновосліківського районного суду Донецької області від 17 жовтня 2005 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення повноліття доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області 11 березня 2011 року, ОСОБА_1 29 грудня 2007 року уклав шлюб з ОСОБА_8 , актовий запис № 93.

Від вказаного шлюбу у позивача народилось двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , виданого 17 вересня 2012 року та серії НОМЕР_3 , виданого 04 липня 2011 року.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 , виданого 30 квітня 2019 року ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дані положення набули втілення в практиці Європейського суду з прав людини, у справі «Хант проти України» рішення від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04, §54) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№2) від 27 листопада 1992 року, №250, ст. 35-36, §90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ст.ст.150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частиною другою ст.182 СК України в редакції Закону України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналогічне роз`яснення міститься у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Отже, враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів або зміна його сімейного стану, погіршення стану його здоров`я, може бути підставою для задоволення його вимоги про зменшення розміру аліментів. Тягар доказування вказаних обставин покладається на позивача.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.62 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією (ст.129 Конституції України), що передбачено і ст.12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Матеріалами справи доведено, що з часу присудження аліментних платежів за рішенням суду у 2005 році на утримання доньки, у позивача змінився матеріальний стан в сторону його погіршення, оскільки зміна сімейного стану та народження в цьому шлюбі ще двох дітей вплинуло на його матеріальний стан.

Також, з моменту винесення рішення Великоновосілківським районним судом від 17 жовтня 2005 року змінився стан здоров`я позивача, він є інвалідом ІІ групи загального захворювання. У зв`язку з чим, 13 червня 2019 року Пенсійним Фондом України ОСОБА_1 видано пенсійне посвідчення.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав, передбачених ст.192 СК України, для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, та приймаючи до уваги матеріальне становище сторін й виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, конституційного права особи на прожитковий мінімум, зменшив розмір аліментів з ? частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Судом першої інстанції в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не спростовують висновків суду. При вирішенні даної справи судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Таким чином, переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідачки задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 ч.1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 04 травня відповідачці ОСОБА_2 відстрочено сплату судового збору у розмірі 1261,20 грн. за подачу апеляційної скарги до ухвалення судового рішення.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, а рішення суду залишено без змін, з ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1261,20 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19 березня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрованій за адресом: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір за розгляд справи в апеляційній інстанції в розмірі 1261,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 11 червня 2020 року.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: В.М. Барков

Є.Є. Мальцева