Справа № 2-3617/08
6/310/111/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мариніна О.В.

за участю секретаря судового засідання Панченко Л.І.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про поновлення строку, встановленого для пред`явлення на виконання та видачу дубліката виконавчого листа, боржник ОСОБА_2 , заінтересована особа Бердянський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро),

В с т а н о в и в:

22.05.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила поновити строк, встановлений для пред`явлення на виконання та видати дублікат виконавчого листа, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області у справі №2-03617 від 12.05.2008 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей було видано виконавчий лист. Згідно з редакцією ч. 1 ст. 368 ЦПК України, яка була чинна на момент прийняття рішення №2-03617 від 12.05.2008 року, судом цей виконавчий лист мало бути надано на виконання до Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Із постановою про відкриття виконавчого провадження заявника не ознайомлювали, станом на травень 2020 року аліменти Боржник не виплачував починаючи з липня 2012 року. Відповідно до листа Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14.02.2020 року № 10500 після проведеної перевірки бази даних АСВП, АСВП архів та АСВП спецпідрозділ станом на 24.02.2020 року у них не перебувають і не перебували виконавчі провадження з примусового виконання рішення суду №2-03617 від 12.05.2008 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей. Зважаючи, що редакцією ч. 1 ст. 368 ЦПК України, яка була чинна на момент прийняття рішення №2-03617 від 12.05.2008 року було встановлено що питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу, вважає, що строки на пред`явлення виконавчого листа пропущено не з її вини, вважає доцільним поновити строк встановлений для його пред`явлення на виконання та просить видати його дублікат.

В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву та пояснила, що бажає отримати дублікат виконавчого листа, щоб отримати від колишнього чоловіка частину аліментів, яка залишилася несплаченою. Частину аліментів вона отримувала, з липня 2012 року чоловік припинив сплачувати аліменти. Чи видавався виконавчий лист не знає. Вважає, що строк пред`явлення його до виконання їй має бути поновлено, оскільки не з її вини виконавче провадження не відкрито, це суд мав надіслати його для виконання. Після припинення сплати аліментів у 2012 році вона звернулась до виконавця, але відповіді не отримала. Більше нічого не робила, до суду чи державного виконавця не зверталась, але наразі цю справу не покине та буде добиватись.

Боржник ОСОБА_2 та заінтересована особа - Бердянський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши надані матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.05.2008 року частково задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 27.03.2008 року до їх повноліття.

Відповідно ч.3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі (аналогічна норма містилась і у ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV).

Зважаючи, що стягнення аліментів присуджено до повноліття дітей, даний виконавчий лист могло бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі, тобто до 16.05.2015 року, а тому строк пред`явлення до виконання пропущено.

Відповідно до ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зважаючи на встановлені обставини та пояснення у судовому засіданні ОСОБА_1 , суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки заявником не наведено поважних причин для поновлення пропущеного строку.

Посилання заявника на ст. 368 ЦПК України, в редакції яка була чинна на момент прийняття рішення, як причину пропуску строку є необґрунтованим, оскільки відповідно ч.2 ст. 368 ЦПК України (в редакції на момент прийняття рішення та набрання ним законної сили) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Тобто для видачі виконавчого листа ОСОБА_1 , як особа на користь якої ухвалено рішення мала звернутись до суду з відповідною заявою.

Пасивна позиція стягувача протягом тривалого часу не свідчить про поважність причин поновлення пропущеного строку та власне, що був втрачений виконавчий лист. При цьому суд враховує, що стягувачем протягом багатьох років не були вжиті жодні заходи, він не вживав активних дій для реалізації своїх прав.

Слід зазначати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому у задоволенні заяви в частині поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа на виконання слід відмовити.

Щодо вимог в частині видачі дубліката виконавчого листа, суд зазначає наступне.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII).. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Враховуючи викладене, зважаючи що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Керуючись ст.ст.261, 353, 433, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа та у видачі дубліката виконавчого листа відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.05.2008 року по цивільній справі № 2-03617 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження .

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду О.В. Маринін