Справа № 285/370/19
провадження у справі № 2/0285/18/20
РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Коцюби О.М.

за участю секретаря Янкової Л.П.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні у місті Новоград-Волинський справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства,

встановив:

30.01.2019 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила встановити відносно неї факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малинівка Новоград-Волинського району Житомирської області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що влітку 1979 року її мати ОСОБА_6 познайомилась з ОСОБА_5 . Через місяць після знайомства вони почали проживати разом у місті Житомир, а ІНФОРМАЦІЯ_3 квітні 1980 ІНФОРМАЦІЯ_2 переїхали на постійне місце проживання в село Нове життя Джанкойського району Автономної Республіки Крим. Під час спільного проживання вели спільне господарство, були родиною, мали взаємні права та обов`язки подружжя. Однак, після того як між ними погіршились стосунки, мати поїхала жити до батьків у село Матрунки Чуднівського району Житомирської області, де ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася вона ОСОБА_4 . Однак, у зв`язку з тим, що батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис відомостей про батька ОСОБА_4 в свідоцтві про народження був внесений зі слів матері. Тому прізвище вказано « ОСОБА_7 », а в графі батько « ОСОБА_8 ». Протягом дитинства та в дорослому віці вона завжди підтримувала родинні відносини як з ОСОБА_5 , так і з його родиною. ОСОБА_5 визнавав себе її батьком. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_4 ОСОБА_5 , помер. 11.01.2019 року ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Там вона дізналася, що з такою ж заявою звернулась і рідна сестра її померлого батька ОСОБА_2 . Тому, оскільки де-юре ОСОБА_9 не являється батьком ОСОБА_4 , то з метою подальшого оформлення спадщини після смерті батька, виникла необхідність звернутися до суду для встановлення факту батьківства.

Ухвалою суду від 01.02.2019 року було відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача заперечили проти задоволення позову. Зокрема посилались на те, що за життя ОСОБА_5 зустрічався з іншими жінками і ніяким чином не підтримував стосунки з матір`ю позивача ОСОБА_6 . Підстав для того, щоб вважати ОСОБА_5 батьком ОСОБА_4 немає.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 6 від 15.01.2019 року батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, вказаний ОСОБА_8 (а.с. 6, 17).

У позовній заяві позивач просить встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неї.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16).

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 16 від 12.06.1998 року «Про застосування деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», що діяв на час виникнення спірних правовідносин,згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або

яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

У необхідних випадках суд для з`ясування питань, пов`язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу.

В судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_10 (дівоче прізвище ОСОБА_7 ), що являється матір`ю позивача. Так, вона повідомила суду, що з 1979 року вона разом, однією сім`єю проживала із ОСОБА_5 , вели спільне господарство, відбували батьків як її, так і його. Пізніше вони разом переїхали до АРК, де жила тітка покійного ОСОБА_5 . Там вони вели спільне господарство та працювали. Після того як вона завагітніла, вони разом вирішили, що їй потрібно повернутися до батьків. Після повернення у рідне село, вона тиждень проживала у батьків ОСОБА_5 , котрі відносилися до неї як до невістки. Через тиждень після народження доньки позивача у справі, ОСОБА_5 приїхав з АРК і відносився до ОСОБА_4 як до рідної доньки. Через деякий час він повернувся до АРК їхні сімейні відносини розладилися. Коли ОСОБА_4 підросла, ОСОБА_5 , представляючи себе її батьком, забирав її зі школи. Окрім цього, як ОСОБА_5 , так і відповідач у справі ОСОБА_2 , неодноразово запрошували її разом із донькою на свята як членів родини.

Факт спільного проживання та ведення спільного господарства ОСОБА_11 у судовому засіданні підтвердили і інші свідки. Зокрема, ОСОБА_12 , котра являється двоюрідною сестрою матері позивача, пояснила, що покійний ОСОБА_5 вів спільне господарство із ОСОБА_11 , називав ОСОБА_4 своєю донькою. Окрім цього, і відповідач в якості тітки неодноразово приїжджала до позивача. ОСОБА_13 , являючись однокласником і односельчанином ОСОБА_5 , а також чоловіком сестри ОСОБА_11 , підтвердив факт спільного проживання як дружини та чоловіка ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , оскільки якийсь час разом проживали всі в одній квартирі. Окрім цього, ОСОБА_5 приїжджав та гуляв з ОСОБА_4 як батько з донькою. Батьки ОСОБА_5 також називали себе бабусею та дідусем ОСОБА_4 .

Факт спільного проживання як дружини та чоловіка ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , а також визнання покійним ОСОБА_5 своєю донькою в судовому засіданні підвердили ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Ухвалою суду від 15.05.2019 року було задоволено клопотання представника позивача та призначено у справі посмертну судову генетично-молекулярну експертизу (а.с. 76).

Так, згідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 10-1303 від 10.10.2019 року померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з імовірністю 99, % може бути біологічним батьком ОСОБА_4 (а.с. 161-165 ).

Окрім цього, в матеріалах справи знаходиться лист матері ОСОБА_5 до ОСОБА_11 , у якому чітко вбачається факт стосунків та спільного проживання і ведення господарства між ОСОБА_5 та матір`ю позивача.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги докази,наявні в матеріалах справи, покази свідків, висновок експерта за результатами посмертної судової молекулярно-генетичної експертизи, суд вирішив позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Крім цього, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення сплачені судові витрати, а саме витрати на проведення експертизи та сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 141, 223, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малинівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Мотрунки, Чуднівського району, Житомирської області.

Стягнути із ОСОБА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судові витрати на суму 8382 грн. 40 коп., що складається із судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. та витрати за проведення експертизи 7614 грн. 00 коп.

Фрагмент стегнової кістки трупа ОСОБА_5 передати позивачу ОСОБА_4 для проведення захоронення на місці поховання ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий: О.М. Коцюба