Справа № 199/3003/20
(2/199/1476/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

22.06.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮАПАРТС» про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

В обґрунтування позову посилався на те, що 14 червня 2017 року о 09:15 год. у місті Дніпро, по вул. Донецьке Шосе, в районі електроопори №329, коли водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮАПАРТС», здійснювала рух зі швидкістю 50 км/год по лівій смузі вказаної ділянки дороги, та порушуючи правила безпеки дорожнього руху здійснила наїзд передньою частиною керованого нею автомобіля на позивача, коли він переходив проїзну частину з права наліво відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого мені були спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року ОСОБА_2 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та їй призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року щодо ОСОБА_2 залишено без змін. На підставі ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» було звільнено ОСОБА_2 від відбування основного та додаткового покарання.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 2654е від 09 серпня 2017 року, за даними медичної документації та при огляді у позивача були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла; відкритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеню з вогнищами забиття речовини головного мозку в скроневій долі праворуч, пластинчастої субдуральної гематоми в правій лобній, скроневій та тім`яній областях, епідуральної гематоми у лівій тім`яній області, пневмоцефалії, забійних ран: лівої надбрівної дуги та верхньої повіки лівого ока, саден: в лобній області ліворуч ближче до надбрівної дуги, на спинці носу, в лобно-скроневій області ліворуч волосистої частини голови; закритого косого перелому тіла середньої третини лівої ключиці та синця в проекції лівої ключиці з переходом на грудну клітини та ліве плече; закритої тупої травми грудної клітини з переломами 3-го, 4-го, 5-го та 6-го ребер ліворуч по середньо-пахвовій лінії; відкритого крайового перелому надмищелків лівої плечової кістки зі зміщенням уламків та забійної рани по задньо-внутрішній поверхні лівого ліктьового суглобу; забійно-рваної рани тильної поверхні лівої кисті; закритого перелому лонної кістки ліворуч з задовільним стоянням уламків; відкритого косо-спирального уламкового перелому лівої стегнової кістки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням уламків, забійно-рваної рани в проекції перелому та гематоми м`яких тканин; закритого перелому міжмищелкових бугорків лівого колінного суглобу; саден: на внутрішній поверхні правого колінного суглобу по нижньому полюсу, на передній поверхні правого гомілковостопного суглобу, на передній поверхні лівого гомілковостопного суглобу, на тильній поверхні лівої стопи та в проекції всіх пальців лівої стопи, які були спричинені внаслідок ДТП.

За своїм характером виявлені у позивача тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Внаслідок ДТП, що мала місце 14.06.2017 року як зазначає позивач, йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 200000,00 грн. Такий розмір обумовлюється тим, що йому було завдано тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечні для його життя в момент їх заподіяння. Його лікування та реабілітація після ДТП було дуже тривалим, а наслідки, які були завдані його здоров`ю присутні і по сьогоднішній день.

Позивач є людиною похилого віку, тяжкі травми які були йому завдані в цій аварії назавжди погіршили якість його життя. Протягом трьох років, майже кожного дня, він відчуваю як фізично, так і морально ті жахливі наслідки, що настали після ДТП. В сам момент зіткнення він відчув жахливий біль, який не припинявся багато місяців потому. Замість того, щоб насолоджуватись життям, в його віці, він вимушений згадувати той жахливий день, який залишив невиправний слід на ньому.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ТОВ «ЮАПАРТС» була застрахована в ПрАТ "СК "АРКС" (на момент вчинення ДТП ПрАТ «СК «АХА Страхування»). 20 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" із відповідною заявою про здійснення йому страхового відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 14.06.2017 року у місті Дніпро по вул. Донецьке Шосе. 15 квітня 2020 року ним було погоджено розрахунок суми страхової виплати щодо понесених витрат на лікування згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК4702547 від 23.08.2016 року в сумі 15214,40 грн. та розрахунок суми страхової виплати щодо моральної шкоди в сумі 760,72 грн.

Під час судового розгляду у кримінальному провадженні №0000820 було встановлено, що ОСОБА_2 перебувала в трудових відносинах з ТОВ "ЮАПАРТС" з 09 червня 2015 року на посаді директора. Позивач зазначає, що засуджена ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП перебувала в трудових обов`язках з ТОВ "ЮАПАРТС" та керувала службовим автомобілем «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить саме відповідачу, в порядку ст.1172 ЦК України, різницю між розміром страхового відшкодування та фактично завданою моральною шкодою, яка складає 199239,28 грн. має сплатити саме відповідач.

Представник відповідача надав до суду письмовий відзив на позов, зазначивши, що позивачем вже було подано аналогічний позов до відповідача, у задоволенні якого було відмовлено вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року. Крім того представник відповідача зазначив, що позовна заява подана до неналежного відповідача, оскільки ОСОБА_2 не виконувала на момент вчинення ДТП обов`язків керівника юридичної особи, а також позивачем не доведено розмір заявленої моральної шкоди.

У відповіді на відзив представник позивача посилався на різні підстави позову, що розглядався у кримінальному провадженні та у даному провадженні, тому підстав для закриття провадження немає. Крім того, відповідач не спростував належними доказами той факт, що ОСОБА_3 на час скоєння ДТП перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Крім того, страхова компанія сплатила позивачу моральну шкоду відповідно до чинного законодавства та не охоплює розмір фактично спричиненої моральної шкоди позивачу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вказаним вироком суду встановлено, а отже не підлягає доказуванню, що 14 червня 2017 року приблизно о 09 годині 15 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «ЮАПАРТС», здійснювала рух зі швидкістю близько 50 км/год по лівій смузі проїзної частини вул. Донецьке Шосе м. Дніпро, з боку вул. Передової в напрямку вул. Петрозаводської. Під час руху по вищевказаній ділянці дороги, водій автомобіля «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не діяла таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_1 , який з права на ліво відносно напрямку руху її автомобіля перетинав проїзну частину у невстановленому для цього місці, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та в районі електроопори № НОМЕР_3 , розташованої по вул. Донецьке АДРЕСА_1 Дніпро, на смузі свого руху, здійснила наїзд передньою частиною керованого нею автомобіля на пішохода ОСОБА_1 .

За своїм характером виявлені у ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 2654е від 09 серпня 2017 року.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді кримінальної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи, що також спростовує твердження представника відповідача у письмовому відзиві на позов про відсутність прямого зв`язку отримання травм ОСОБА_4 та ДТП.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом також встановлено та визнається сторонами, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4702547 на момент ДТП цивільно-правова відповідальність особи, яка на відповідній правовій підставі керувала транспортним засобом «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в даному випадку ОСОБА_2 , була застрахована АТ «АХА Страхування».

Відповідно до розрахунку суми страхової виплати щодо понесених витрат на лікування згідно до Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК4702547 від 23.08.2016 року, АТ «АХА Страхування», яка переіменована в АТ «СК «АРКС», позивачу було виплачено 15214,40 грн., сума виплати моральної шкоди становить 760,72 грн.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавана шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавана шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавана шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавана шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Частиною першою статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132-134 КЗпП України), якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого.

ОСОБА_2 перебувала в трудових відносинах з ТОВ "ЮАПАРТС" з 09 червня 2015 року на посаді директора, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Як вбачається з матеріалів справи, у період вчинення ДТП, а саме в 1-му, 2-му та 3-му кварталах саме ОСОБА_2 , в якості директора ТОВ " ЮАПАРТС " підписувала податкову звітність підприємства, що підтверджується копією податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку ТОВ "ЮАПАРТС" форми №1ДФ за 1 квартал 2017 року від 10.05.2017 року, копією Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку ТОВ "ЮАПАРТС" форми №1ДФ за 2 квартал 2017 року від 09.08.2017 року, копією податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку ТОВ "ЮАПАРТС" форми №1ДФ за 3 квартал 2017 року від 09.11.2017 року. Таким чином, наведеними вище доказами підтверджується той факт, що ОСОБА_2 , підписуючи всю річну податкову звітність відповідача в 2017 році, виконувала свою трудову функцію, забезпечуючи повноцінну господарську діяльність підприємства.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодження здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При вирішенні даного спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Як встановлено під час розгляду справи, внаслідок ДТП, яка відбулась 14 червня 2017 року ОСОБА_1 було завдано тяжкі тілесні ушкодження, що підтверджено вироком суду, а тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що викладені в позовній заяві, оскільки матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 відчував фізичний біль та страждання.

Враховуючи викладене та керуючись принципами розумності та справедливості, суд оцінює моральну шкоду, завдану позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у 200000 гривень 00 копійок.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, а саме - з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає стягненню 199239,28 грн., оскільки судом враховані 760,72 грн. сплачений страховою компанією розмір моральної шкоди.

Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1992 грн. 39 коп.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві, оскільки позов подано з інших підстав, ніж у кримінальному провадженні, тому відсутні підстави для закриття провадження по справі. Знаходження винуватця ДТП у трудових відносинах під час ДТП підтверджено вищенаведеними доказами та відповідачем у суді належними, допустимими та достовірними доказами не спростовано.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮАПАРТС» про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮАПАРТС» (м. Дніпро, Донецьке шосе, 104, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) моральну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 199239,28 грн., атакож судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1992,39 грн., а всього 201231 (двісті одну тисячу двісті тридцять одну) гривню 67 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя