Справа № 2-214/09
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020 року Суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Кірімова О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення апеляційного оскарження по справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Воропай Вікторія Вадимівна, ОСОБА_2 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2020 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Воропай В.В., Полуектов Р.О. на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10.06.2020 року вказану скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення зазначених в ній недоліків п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подання суду належним чином складеної скарги з конкретно викладеними вимогами.

У відповідності до ухвали Арбузинського районного суду миколаївської області від 24 червня 2020 року скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Воропай В.В., Полуектов Р.О. на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця, в зв`язку з невиконанням вимог ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10.06.2020 року про залишення скарги без руху, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України вважається неподаною та повернута скаржнику.

Одночасно з цим, скаржнику роз`яснено, що у відповідності до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви (скарги) не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (скарги).

Крім того, скаржнику роз`яснено, що вказану ухвалу суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в порядку, передбаченому ст. 353 ЦПК України.

03 липня 2020 року на адресу Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення апеляційного оскарження, в якій заявник просила суд уточнити норму ЦПК України, якою передбачений інший порядок набуття законної сили ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24.06.2020 року по справі № 2-214/09 (провадження № 4-с/467/10/20), ніж загальний порядок, встановлений вимогами ч. 1 ст. 261 ЦПК України, за яким ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Заява мотивована тим, що отримана нею ухвала судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24.06.2020 року містить напис «Ухвала не набула чинності 24.06.2020 р.»

Вказує, що вимоги ст. 261 ЦПК України визначають порядок «Набрання ухвалою законної сили»: 1 ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Однак, на думку заявника, вказана ухвала суду не містить посилання на норму закону (виключення з загального порядку набрання нею законної сили, відповідно до ст. 261 ЦПК України), яким передбачений інший ніж для усіх інших ухвал порядок набрання законної сили.

Вважає, що відсутність у ухвалі судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24.06.2020 року посилання на норму матеріального права у відповідності до якої зазначена ухвала, яку вона має намір оскаржити, має інший, ніж встановлений вимогами ст. 261 ЦПК України для усіх ухвал суду, порядок набуття чинності, позбавляє її частини доводів на апеляційне оскарження, в супереч нормі прямої дії.

Аналіз матеріалів скарги та змісту заяви ОСОБА_1 від 03.07.2020 року свідчить про відсутність передбачених законом підстав для задоволення вказаної заяви за таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Суд зазначає, що предметом розгляду даної заяви є вирішення питання про роз`яснення судового рішення, що регламентується положеннями ст. 271 ЦПК України.

Як зазначалося вище відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Аналіз змісту цих норм вказує на те, що роз`яснено може бути тільки судове рішення, яке підлягає реалізації в порядку пред`явлення до примусового виконання за наслідками розгляду справи по суті.

При цьому, у заяві про роз`яснення рішення повинно зазначатися, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Слід зазначити, що роз`ясненню підлягають судові рішення у разі, якщо без такого роз`яснення їх тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання рішення внаслідок неясності його резолютивної частини. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні його змісту. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання судового рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст судового рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина судового рішення має відповідати його резолютивній частині.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто таке судове рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його нерозуміння під час виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому його суть і не торкаючись питань, які не були предметом розгляду.

Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питання, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Так, ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2020 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Воропай В.В., Полуектов Р.О. на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця, в зв`язку з невиконанням вимог ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10.06.2020 року про залишення скарги без руху, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України повернуто скаржнику.

За змістом цієї ухвали, скаржнику роз`яснено, що у відповідності до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви (скарги) не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (скарги).

Крім того, скаржнику роз`яснено, що вказану ухвалу суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в порядку, передбаченому ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви заявникові.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її складення або проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду-якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як видно, ухвала Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24.06.2020 року не містить варіантів різного тлумачення резолютивної частини, яка викладена чітко, доступно і не є суперечливою.

Одночасно з цим, скаржнику із посилання на норми процесуального права роз`яснено її процесуальні права на повторне звернення зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги та роз`яснено право на апеляційне оскарження вказаної ухвали до Миколаївського апеляційного суду.

Із врахуванням викладеного, суд доходить висновку, що ухвала суду від 24 червня 2020 року є зрозумілою і такою, що не припускає різного тлумачення, судом не встановлено обставин, що утруднюють виконання судового рішення, ухвала є цілком зрозумілим та роз`ясненню не підлягає, у зв`язку з чим в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заяви про роз`яснення ухвали суду.

Окрім цього, із змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що заявник фактично просить роз`яснити порядок і підстави оскарження ухвали в суді апеляційної інстанції.

Таким чином заявник просить надати їй роз`яснення стосовно застосування норм процесуального права, що не належить до компетенції суду та виходить за межі правового інституту «роз`яснення судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 271 ЦПК України».

Таким чином, з урахуванням викладеного, посилання ОСОБА_1 , зазначені в заяві від 03.07.2020 року не є підставою для роз`яснення рішення суду.

Керуючись ст. 271, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення апеляційного оскарження по справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Воропай Вікторія Вадимівна, ОСОБА_2 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала в силу ч. 2 ст. 261 ЦПК України постановлена за відсутності усіх учасників справи, а тому набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова