Номер провадження: 22-ц/813/6008/20
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25.03.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного?товариства Акціонерний Банк «Південний» про відшкодування завданої моральної шкоди, -

встановив:

02 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Південний», в якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Південний» на користь ОСОБА_1 компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 731 109 600 гривень.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2020 року у позовних вимогах ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись зі вказанимрішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2020 року, ОСОБА_1 оскаржив його у апеляційному порядку.

Одночасно, у апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1 також заявив клопотання про вжиття заходів забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на все майно відповідача Публічного акціонерного?товариства Акціонерний Банк «Південний».

Правове обґрунтування заявленого клопотання про вжиття заходів забезпечення позову у апеляційній скарзі не наведено.

Ознайомившись із заявленим клопотанням та матеріалами справи, вважаємо, що у задоволені клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на все майно відповідача Публічного акціонерного?товариства Акціонерний Банк «Південний», - необхідно відмовити, з наступних підстав.

За змістом ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України, та розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника); метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

За системним аналізом наведених норм права можна зробити висновок, що від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений у ст.150 ЦПК, та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 відсутнє правове обґрунтування необхідності вжиття такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно відповідача, не вказано, на яке саме майно необхідно накласти арешт, яка вартість такого майна, а також не надано належних доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, колегія суддів враховує, що накладення арешту на все майно юридичної особи - Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Південний», є втручанням у господарську діяльність підприємства, що заборонено Законом.

Таким чином, апелянтом не надано доказів щодо необхідності вжиття вказаних заходів забезпечення позову, та жодним чином не обґрунтовано необхідність вжиття таких заходів, як накладення арешту на майно Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Південний».

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», - особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на майно відповідача Публічного акціонерного?товариства Акціонерний Банк «Південний», - не вбачається.

Керуючись ст.ст. 149, 153 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на майно відповідача Публічного акціонерного?товариства Акціонерний Банк «Південний», - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе