Ухвала

10 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 362/3733/14-ц

провадження № 61-6328ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Васильківської міської ради Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними рішень Васильківської міської ради, свідоцтв на право власності на земельні ділянки, припинення права власності на земельні ділянки та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Васильківської міської ради Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними рішень Васильківської міської ради, свідоцтв на право власності на земельні ділянки, припинення права власності на земельні ділянки та відшкодування моральної шкоди.

У березні 2019 року представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвокат Сергєєва В. О. подала до суду першої інстанції клопотання про витребування доказів.

Клопотання було обґрунтовано тим, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не мають можливості самостійно отримати зазначені ними в клопотанні докази, які потрібні для спростування заявлених позовних вимог.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2019 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року, клопотання задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 надати оригінали або належним чином завірені копії: заяви до Васильківської міської ради про надання земельної ділянки площею 0,342 га, розташованої на АДРЕСА_1 у користування, за період з 21 грудня 1999 року до 17 серпня 2012 року включно (дата прийняття Васильківською міською радою рішення на користь відповідачів); проекту відведення спірної земельної ділянки; державного акту на право користування спірною земельною ділянкою, виданого та зареєстрованого Васильківською міською радою за період з 21 грудня 1999 року до 01 січня 2002 року набуття нового ЗК України чинності; договору оренди спірної земельної ділянки, укладеного між позивачем та Васильківською міською радою; акту встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості); інформаційну довідку про реєстрацію права користування земельною ділянкою в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Витребувано в архіві Васильківської міської ради належним чином завірені копії або (в разі відсутності) інформації щодо наявності/відсутності: заяви ОСОБА_2 до Васильківської міської ради про надання земельної ділянки площею 0,342 га, розташованої на АДРЕСА_1 у користування, за період з 21 грудня 1999 року до 17 серпня 2012 року включно. Витребувано в Центрі надання адміністративних послуг Васильківської міської інформацію про реєстрацію ОСОБА_2 права користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Витребувано у Васильківському управлінні ДФС в Київській області повну та вичерпну інформацію щодо сплати ОСОБА_2 з 21 грудня 1999 року до 17 серпня 2012 року включно, земельного податку за користування земельною ділянкою площею 0,324 га розташованої на АДРЕСА_1 ; в разі підтвердження оплати, надати підстави для нарахування земельного податку.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що отримання зазначених доказів для відповідачів є ускладненим, а їх відсутність може перешкодити захисту законних прав відповідачів, а також те, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

31 березня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року в зазначеній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Згідно із частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

ЦПК України не передбачено права на оскарження у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про витребування доказів.

Відсутність передбаченого процесуальним законом права на касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції про витребування доказів унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 9 частини третьої статті 2, частиною третьою статті 3, частиною першою статті 389, статтею 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Васильківської міської ради Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними рішень Васильківської міської ради, свідоцтв на право власності на земельні ділянки, припинення права власності на земельні ділянки та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська