Справа № 523/4730/20
Провадження №2-о/523/212/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2020 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Суворовський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту родинних відносин,-

Встановив:

На адресу суду 30 березня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Суворовський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту родинних відносин.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2020 року визначено головуючого-суддя Сувертак І. В. Справу передано судді 01.04.2020 року.

Вивчивши зміст поданої заяви з доданими до неї документами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності відсутності неоспорюваних прав.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви. Якщо в заяві не зазначено з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Тобто за змістом даної статті суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесенні виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право. Разом з тим, підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від обставин.

Як видно із тексту заяви та поданих документів, на час звернення до суду і мати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є живими і не йдеться про право заінтересованої особи на спадщину після заявника.

Окрім того, заявники зазначили, що вони звертались до Суворовського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області з проханням виправити помилково написане прізвище « ОСОБА_4 » у свідоцтві про народження ОСОБА_1 , однак зазначений орган повідомив, що не має законних підстав для виправлення помилки та порадив звертатись до суду.

Жодних підтверджуючих документів зазначеного не надано, не надано відмову органу, що видав документ про внесенні виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини та дані про те, що встановлення факту породжує для заяіників юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право.

Таким чином, заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 живі та об`єктивно можливо іншим чином (окрім встановлення фактів у судовому порядку) встановити їх кровну спорідненість, що також можливо встановити в іншому порядку та що не передбачено в порядку окремого провадження. Окрім того, заявлена вимога також є передчасною, оскільки живі громадяни не позбавлені права змінити своє ім`я, в тому числі прізвище, одержавши новий паспортний документ. Відтак заява не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України.

З наведеного вбачається, що законом встановлений інший, ні ж судовий, спосіб встановлення відповідного факту.

Як зазначено в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Суворовський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту родинних відносин.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 353, 431 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Суворовський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту родинних відносин.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя