Справа № 214/4898/19
Провадження № 2/211/436/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 жовтня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Чернушкіній Г.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль»(надалі АТ «Криворізька теплоцентраль») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Позовна заява мотивована тим, що між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" та Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 26 грудня 2013 року укладено договір купівлі-продажу теплової енергії № 856, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання постачати Відповідачу теплову енергію на об`єкт - нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а Відповідач зобов`язалася оплачувати одержану теплову енергію у терміни передбачені договором. Будинок АДРЕСА_1 є багатоповерховим, опалення приміщення № 110 зазначеного будинку здійснюється через внутрішньобудинкову систему опалення, система опалення Відповідача є єдиною та невід`ємною частиною внутрішньобудинкових систем будинку, а отже відповідач фактично отримував (споживав) теплову енергію. Свої договірні зобов`язання щодо постачання теплової енергії Позивач виконав у повному обсязі, про що свідчать акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з 01.01.2014 року по 07.04.2019 року. Відповідач у період з 01.01.2014 року по 07.04.2019 року в порушення умов п.п. 3.2.5, 6.1-6.4 Договору не виконала свої зобов`язання, не проводила розрахунки за спожиту теплову енергію своєчасно та в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 25.06.2019 року утворилася заборгованість в сумі 34799,73 грн.. Посилаючись на те, що хоча 28.03.2017 року Відповідачем зареєстровано припинення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , однак відповідно до положень ст. 52 ЦК України, вона відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, крім того Відповідач є власником вищевказаного нежитлового приміщення, Позивач просив суд стягнути з Відповідача на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі: 34 799,73 грн. - основний борг; інфляційні втрати - 2 612,28 грн., 3% річних - 774,76 грн., пеня - 690,13 грн., 7% штраф - 429,23 грн., а всього - 39 306,13 грн., та стягнути витрати понесені на сплату судового збору.

Ухвалою суду від 18.10.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

11.02.2020 року від представника відповідача адвоката Тараненко О.О. надійшов відзив на позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності. Заперечуючи проти позовних вимог Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», представник відповідача послалася на те, що Позивач мав право припинити постачання тепла та не нарощувати борг, оскільки Відповідач 27.03.2014 року звернулася до Позивача з заявою про розірвання Договору, однак позивач посилаючись на вимоги на ст.ст.525, 526 ЦК України повідомив про неможливість розірвання Договору та зміни його в односторонньому порядку з боку Позивача, відмовив у розірванні договору. В зв`язку зі змінами тарифів за теплову енергію, відповідач неодноразово зверталася до Позивача та просила переглянути умови Договору в частині нарахування оплати за теплову енергію, а в разі неможливості їх зміни, розірвати Договір, оскільки вона немає фінансової можливості сплачувати за існуючими тарифами та вимушена вдаватись до інших засобів опалення. Заявою від 18.11.2014 року вх.№1536 та заявою від 25.11.2014 року вх.№1610 (наприкінці річного строку дії договору), Відповідач за 1 місяць до спливу терміну дії Договору повідомила Позивача, що не продовжує його дію на наступний період та просить припинити теплопостачання. Отже, на думку представника Відповідача, Договір не міг бути пролонгованим та припинив свою дію відповідно до пунктів 10.1 та 10.3. В той же час, відповіддю Позивача вих.№8440/30 від 25.11.2014 року на заяву Відповідача вх.№1536 від 18.11.2014 року Позивач, посилаючись на Наказ Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 (який мав місце на момент укладення Договору) повідомив Відповідача, що відключення від централізованого опалення можливо лише для окремо розташованих будинків (копія відповіді додається). В той же час, пунктом 1.3 Додатку 2 до Договору сам Позивач (будучи обізнаним згідно додатку 3 до Договору «Дислокація об`єкту», що приміщення, яке обслуговується, розташоване у багатоквартирному будинку) прописав свої повноваження припинити постачання теплової енергії, зокрема, у разі порушення умов Договору в частині термінів сплати або наявності боргу на початок кожного розрахункового періоду (яким, відповідно до п.6.2 Договору є календарний місяць). Крім того, і статтею 25 закону України «Про теплопостачання» передбачено право теплопостачальної організації обмежувати або припиняти постачання теплової енергії споживачам після письмового попередження, надісланого не пізніше ніж за три робочі дні, в разі заборгованості за спожиту теплову енергію в порядку, встановленому законодавством. З січня 2014 року та по сьогоднішній Відповідач не сплачує послуги теплопостачання, а Позивач, маючи передбачені Договором і законодавством повноваження та фізичну можливість припинити послуги теплопостачання, всупереч п 1.3 Додатку 2 до Договору, продовжує нараховувати Відповідачеві заборгованість. Отже, на думку представника Відповідача, заявлена Позивачем заборгованість є безпідставною. Крім того, надані позивачем акти № 2521 від 28.02.2014 року, № 2522 від 28.02.2014 року, № 3039 від 31 03.2014 року, № 3041 від 31.03.2014 року Відповідач не підписувала, що видно навіть якщо візуально порівняти почерк і підпис у актах з почерком та підписом у Договорі, тому дані докази є недостовірними. Крім того, вказуючи на те, що Позивачем позовні вимоги за період по 07.04.2019 року заявлені із пропуском строку позовної давності, представник позивача звернулася до суду також з заявою про застосування строку позовної давності до цих вимог. ( а.с. 186-188, 193-197 - відзив та заява).

У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача адвокат Тараненко О.О. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача на підставі матеріалів наявних у справі, відзив на позовну заяву та заяву про застосування строку позовної давності підтримала.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України та надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, що надані сторонами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України. Господарським кодексом України. Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року за № 2633-ІУ, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198 (далі - Правила користування тепловою енергією № 1198) та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» (копія рішення додається) до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому (по новому Покровський), Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

16.03.2017 року Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» перетворено у Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», про що внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.2 ст.108 ЦК України Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» є правонаступником ДП «Криворізька теплоцентраль».

В результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», що пов`язані зі зміною типу товариства у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 р. № 514-УІ, змінено найменування товариства на Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», про що 14.05.2018 року внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (а.с. 22, 136-153 - копії документів, що підтверджують вказані зміни).

На підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Криворізької міської ради 13.09.2000 року ОСОБА_1 є власником салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме об`єкту в цілому, який розташований в АДРЕСА_1 , та складається з вбудованого в перший поверх дев`ятиповерхового будинку приміщення, після реконструкції квартири АДРЕСА_3 (а.с.13 - копія свідоцтва).

У період часу з 29.09.1999 року по 28.03.2017 року ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність у якості фізичної особи-підприємця. Відповідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28 березня 2017 року припинено державну реєстрації підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с.12, 20,21 - копії витягу та свідоцтв).

26 грудня 2013 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Державним підприємством «Криворізька теплоцентраль» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль») укладено договір купівлі-продажу теплової енергії № 856 на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до предмету Договору, Позивач бере на себе зобов`язання постачати Відповідачу теплову енергію на об`єкт - нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а Відповідач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію у терміни передбачені Договором.

Згідно п.6.1 Договору розрахунки за теплову енергію, що споживається Споживачем-покупцем, проводяться в грошовій формі за розрахунковий період, відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України.

Пунктом 10.1. зазначеного Договору передбачено, що він набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 31.12.2014 року, з урахуванням частини 3 статті 631 ЦК України.

Згідно п.10.3 Договору Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде заявлено однією із сторін. (а. с. 14-16 - копія договору).

В розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією № 1198, Споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про теплопостачання», серед основних обов`язків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Згідно положень п. 40 Правил користування тепловою енергією № 1198, Споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та даних Правил.

Згідно п.3 Правил користування тепловою енергією № 1198, споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі (орендодавцем) або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору або закону.

Будинок АДРЕСА_1 є багатоповерховим, опалення приміщення № НОМЕР_1 зазначеного будинку здійснюється через внутрішньобудинкову систему опалення, система опалення нежитлового приміщення Відповідача є єдиною та невід`ємною частиною внутрішньобудинкових систем будинку, а отже Відповідач, яка є власницею вказаного нежитлового приміщення фактично отримувала (споживав) теплову енергію.

Як встановлено судом, відповідно до умов вищевказаного договору в період з січня 2014 року квітень 2019 року Відповідачу постачалася теплова енергія Позивачем на загальну суму 34799,73 грн., про що були складені акти про постачання теплової енергії та відповідні платіжні вимоги за вказаний період, які належним чином направлялися Відповідачу (а.с.23-114 - копії актів, рахунків та поштових відправлень). Періоди постачання теплової енергії підтверджуються відповідними рішеннями Виконавчого комітету Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону у відповідні роки та відповідними наказами постачальника теплової енергії ( а.с. 115-135 - копії рішень та наказів).

Належних доказів того, що вказані документи не відповідають дісності стороною Відповідача суду не надано.

Також, судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення представника відповідача про те, що укладений між сторонами договір купівлі-продаже теплової енергії є фактично припиненим в зв`язку з поданими Відповідачем заявами, як і заперечення про те, що позивач міг самостійно припинити послуги теплопостачання, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Пунктом 4 ст. 19 вищевказаного Закону передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії (ст. 24 Закону України «Про теплопостачання»).

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії визначаються Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою КМУ від 03.10.2007 року №1198 та"Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою KMУ від 21.07.2005 року № 630. Вказані правила є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями.

Відповідно до п. 4 Правил користування тепловою енергією, затвердженими Постановою КМУ від 03.10.2007 року №1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією.

Частиною 2 ст. 275 ГК України передбачено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Враховуючи викладене, наявність договірних відносин між сторонами у даному випадку є обов`язковою.

Згідно положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Приймаючи до уваги, що з огляду на специфіку спірного договору його припиненню чи розірванню має передувати процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, яка здійснюється у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства та зважаючи на відсутність у справі доказів дотримання споживачем вищезазначеного порядку, крім того після припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності вона залишилася споживачем послуг, що надавалися відповідачем до належного їй нежитлового приміщення, плата за спожиту теплову енергію нараховувалась за відповідними тарифами, оскільки вказане приміщення відповідача не було повернуто до житлового фонду, суд приходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості нарахованої відповідно до вищевказаного договору є обґрунтованими.

Згідно розрахунку ціни позову за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2014 року по 07.04.2019 року сума основного боргу у Відповідача перед Позивачем склала 34 799 гривень 73 копійки ( а.с. 10 - розрахунок).

Таким чином, є доведеним факт порушення Відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині оплати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію за вищевказаний перод.

В той же час, положеннями ст. 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за період з 01.01.2014 року по 07.04.2019 року.

Зважаючи на те, що представником Відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково, відмовивши в задоволені позовних вимог за період з 01.01.2014 року по 08 липня 2016 року, в зв`язку з пропуском строку позовної давності (з позовом Позивач звернувся до суду 09.07.2019 року), та стягнути з Відповідача на корить Позивача заборгованість в межах строку позовної давності за три роки до моменту подачі позову, що складає, виходячи з вищевказаного розрахунку доданого до позову, за період з жовтня 2019 року по квітень 2019 року (як зазначено в позові по 07.04.2019 року) - 19779 гривень 05 копійок.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Відповідно до пункту 7.3. Договору купівлі-продажу теплової енергії № 856 від 26.12.2013 року, укладеного між сторонами, за порушення строків сплати Споживачем-Покупцем, у нього стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Перід, за який нараховуються штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій встановлено сторонами у три роки.

Згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення на користь Позивача з відповідача інфляційних втрат в сумі 2 612,28 грн., нарахованих за період з 01.12.2016 року по 01.05.2019 року, 3% річних в сумі 774,76 грн. нарахованих за період з 21.11.2016 року по 21.05.2019 року, пені в сумі 690,13 грн. нарахованої за період з 21.12.2018 року по 26.06.2019 року та 7% штрафу в сумі 429,23 грн. нарахованого за період з 21.12.2018 року по 25.06.2019 року ( а.с. 10-11 - розрахунки).

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1921,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1 - платіжне доручення), оскільки позов підлягає задоволенню частково, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1186,90 грн. (24285,45 грн. (сума на яку позовні вимоги підлягають до задоволення) * 1921,00 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / 39306,13 грн. (сума, заявлена в позові до стягнення).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256,257,267, 526, 527, 530,611, 625 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 223, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію - задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по 07.04.2019 року у розмірі 19779 ( дев`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят дев`ять ) гривень 05 коп., 3% річних у розмірі 774 ( сімсот сімдесят чотири) гривні 76 коп., інфляційні втрати у розмірі 2612 ( дві тисячі шістсот дванадцять) гривень 28 коп., пеню у розмірі 690 ( шістсот дев`яносто ) гривень 13 коп., 7% штрафу у розмірі 429 ( чотириста двадцять дев`ять) гривень 23 коп., а всього стягнути 24285 ( двадцять чотири тисячі двісті вісімдесят п`ять) гривень 45 коп.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1186 (одну тисячу сто вісімдесят шість) гривень 90 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 жовтня 2020 року.

Суддя: В. А. Папарига