Справа № 185/4963/20
Провадження № 2/185/3000/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу ЄУ № 185/4963/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Павлоградський МВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить зняти обтяження у вигляді арешту з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 8521273 від 05.03.2009, що належить ОСОБА_3 , зареєстрований реєстратором: Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, на підставі ухвали суду б/н 27.02.2009 Павлоградського міськрайонного судк, суддя Тимченко С.О., та зняти обтяження з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження:8521432 від 05.03.2009, що належить ОСОБА_4 , зареєстрований реєстратором: Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, на підставі ухвали суду б/н 27.02.2009 Павлоградський міськрайонний суд, суддя Тимченко С.О.

Мотивуючи позов тим, що позивач є спадкоємцем, яка належним чином прийняла спадщину після своєї померлої матері - ОСОБА_4 . Звернувшись до державного нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав позивача було повідомлено, що відповідно до обтяження № 8521273, 8521432 від 05.03.2009 на майно, що належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , зареєстрований реєстратором: Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, на підставі ухвали суду б/н 27.02.2009 Павлоградського міськрайонного суду, суддя Тимченко С.О. накладений арешт на зазначену квартиру. Павлоградський МВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надав заявнику копію постанови та копію ухвали суду на підставі якої було накладено арешт на майно, в якій зазначено, що квартира належить власникам - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , хоча право власності на квартиру з 16.02.2009 належить тільки ОСОБА_4 . В зв`язку з тим, що заявник не є стороною виконавчого провадження, а іншим чином оформити свої спадкові права позивач не може, звертається до суду.

Ухвалою суду від 17.09.2020 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви до ОСОБА_2 , третя особа: Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту.

Ухвалою суду від 17.09.2020 прийнято до розгляду зазначену справу та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив не надала.

Представник Павлоградського МВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні питання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_2 , копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 3 від 10.10.2019, копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Відповідно до копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 199605465 від 10.02.2020 квартира АДРЕСА_1 належить на підставі договору-дарування ВМС 154481 рн 2-789 від 14.02.2009 ОСОБА_4 .

Відповідно до ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2009 по справі 2-1867/09 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , 1937 року народження, та ОСОБА_4 , 1939 року народження.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.07.2009 державним виконавцем ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції Обертас В.В. накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали суду від 27.02.2009.

Арешт накладено в порядку забезпечення позову в справі № 2-1867/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним. По зазначеній справі 30.06.2009 ухвалено рішення, яким в задоволенні позову відмовлено, рішення залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.09.2009 та набрало законної сили 28.09.2009. Арешт майна зазначеними рішеннями судів не знято.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Павлоград, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», який діє на даний час, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», який діє на даний час, встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Аналогічні норми закону діяли та були встановлені статтями 50,60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, який діяв в 2007-2009 роки.

Таким чином, державним виконавцем ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції Обертас В.В. накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали суду від 27.02.2009 по справі 2-1867/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого остання позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 30, 76-89, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Павлоградський МВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_4 , а саме квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 8521273 від 05.03.2009, зареєстрований реєстратором: Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, на підставі ухвали суду б/н 27.02.2009 Павлоградський міськрайонний суд, суддя Тимченко С.О., та реєстраційний номер обтяження:8521432 від 05.03.2009, зареєстрований реєстратором: Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, на підставі ухвали суду б/н 27.02.2009 Павлоградський міськрайонний суд, суддя Тимченко С.О.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Павлоградський МВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), , місце знаходження: вул. Дніпровська, 338, м. Павлоград Дніпропетровська область.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко