Справа № 404/1839/20
Провадження № 2/390/624/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2020 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Квітки О.О.,

при секретарі Шматковій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на його утримання на період навчання у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідної категорії громадян, починаючи з дня подання позову і до завершення навчання, тобто до 30 червня 2023 року. В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час ОСОБА_1 навчається на комерційній основі на І курсі денного відділення Київського університету культури у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскілки він не працює, проте потребує матеріальної допомоги на оплату навчання, проживання, проїзд, харчування, одяг та інше. Мати позивача працює та надає йому матеріальну допомогу, але у повній мірі забезпечити позивача не має можливості, оскільки сама виховує дитину 13 років. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає хоча має таку можливість. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з відповідним позовом.

Від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі, позов визнає в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5).

Відповідно до довідки №1036, яка видана Київським університетом культури 11.02.2020, ОСОБА_1 дійсно є студентом 1 курсу, групи ДХМс29, денної форми навчання на контрактній основі, Київського університету культури, IV рівня акредитації. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с.7а).

Згідно із копією договору про підготовку фахівця з вищою освітою №32188 Київський університет культуру, в особі ректора ОСОБА_4 (виконавець), бере на себе зобов`язання за рахунок коштів ОСОБА_3 (замовник) здійснити підготовку ОСОБА_1 (студента), освітня послуга, за: напрямом підготовки (спеціальністю) - дизайн; освітнім рівнем - бакалавр; формою навчання - денна; строк надання освітньої послуги з 01.09.2019 по 30.06.2023. Посеместрова оплата, сума до сплати за семестр 13725 грн (а.с.8-9).

На час навчання ОСОБА_1 проживає та зареєстрований в гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідкою про реєстрацію місця проживання особи та копією договору найму житлового приміщення у гуртожитку №0421 від 10.02.2020 (а.с.7,10).

Витрати понесені позивачем на оплату навчання та проживання у гуртожитку підтверджуються квитанціями та копією довідки-фактури, які містяться в матеріалах справи (а.с.12, 13, 14, 15, 16).

Мати позивача ОСОБА_3 працює кухонним робітником в Льотній академії Національного авіаційного університету, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.11).

Стаття 199 СК України зазначає, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ч. ч.1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 навчається в Київському університеті культури, форма навчання - денна, як наслідок він ніде не працює і потребує матеріальної допомоги, також судом враховується позиція відповідача, який визнає позовні вимоги, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого.

Як випливає з п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч. 6 вказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних в ч. 6 ст. 141 ЦПК України включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати».

За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави.

Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненим від сплати судового збору при зверненні до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів, а позов судом задоволений у повному обсязі, то підстав стягнення судового збору в сумі 840 грн 80 к. з відповідача в дохід держави у суду немає, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави.

Такий висновок суду узгоджується також із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 182, 191, 199-200 СК України, керуючись ст.ст.4-5, 7, 10, 12-13, 77-81, 95, 133, 141-142, 206, 235, 258, 259, 263- 265, 272, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд

вирішив :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти його утримання в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідної категорії громадян, починаючи з 20 березня 2020 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2023 року. Припинити виплату аліментів в разі припинення ОСОБА_1 навчання.

Судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області О.О. Квітка