28.10.2020 227/3039/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Левченка А.М.,

секретаря Черкасової О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Добропільського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з урахуванням інфляції, пені за прострочення платежів і 3% річних за користування чужими грошовими коштами за договором купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 30 921,67 грн., яка складається з заборгованості за договором 15 000,00 грн.; інфляційної суми 575,23 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 346,44 грн.; пені за договором в розмірі 1 %, обумовленої в договорі за прострочення платежу 15 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що 14 квітня 2019 року відповідач придбав у неї в магазині в розстрочку товар вартістю 15 824,00 грн., при цьому між ними було укладено договір купівлі продажу № 58 з розстроченням платежу на 6 місяців, з щомісячним платежем 2 637,33 грн. З 14.04.2019 по 15.05.2019 відповідач прострочив платіж. 17.05.2009 відповідач попросив віддати місячний платіж з 25 по 28 травня в розмірі 3000 грн. та взяв ще товари на суму 3 819,00 грн. Загальна сума заборгованості склала 19 643 грн. 14.06.2019 відповідач приніс 1 000 грн., що було лише частиною щомісячного платежу та взяв ще речі на суму 780,00 грн. загальна сума розстрочки склала 19 423 грн. При цьому він заплатив 30 грн. і сума склала 19 393 грн. на 14.06.2019, що він підтвердив своїм підписом. 17.07.2019 відповідач віддав 1 400 грн., що біло частиною щомісячного платежу. В серпні та вересні 2019 відповідач не вносив кошти на погашення розстрочки. 16.10.2019 відповідач вніс платіж у сумі 1 000 грн. та взяв ще товар на 300 грн. В листопаді відповідач платіж за розстрочкою не вносив. 10.12.2019 відповідач взяв товар на суму 200 грн. та віддав суму 2 493 грн. залишок розстрочки за договором 58 від 14.04.2019 склав 15 000 грн. З 10.12.2019 жодного разу відповідач платежі не вносив. Позивачка вказує, що відповідач на телефонні дзвінки не відповідає, ігнорує її, свідомо порушує свої зобов`язання. Просила стягнути суму заборгованості в розмірі 31 697,12 грн., судовий збір у розмірі 840,80 грн., витрати на послуги у розмірі 8,41 грн.

Позивач у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення заочного рішення заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання рекомендованим листом судової повістки за адресою реєстрації відповідача, які повернулися до суду без вручення з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За відомостями суду відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на яку йому направлялися повістки. Іншої адреси відповідач суду не повідомляв. Заяв та клопотань по справі суду від нього не надходило.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що ухвалення заочного рішення можливо лише якщо позивач не заперечує проти такого розгляду справи, а позивач заперечувала, суд вважає необхідним ухвалити не заочне рішення.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач ОСОБА_1 зареєстрована як фізична-особа підприємець з правом здійснювати роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах.

Судом встановлено, що 14 квітня 2019 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу товару з розстроченням № 58, згідно з яким ОСОБА_2 придбав в кредит з розстроченням платежу на 6 місяців товари вартістю 15 824 грн. Договір містить графу «з умовами договору ознайомлений» напроти якої стоїть підпис відповідача. Підписання даного договору є підтвердженням факту передачі товару.

Також, умовами вказаного договору передбачено, що у разі допущення прострочення чергового платежу вся сума непогашеної заборгованості, а також пеня в розмірі 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення, буде стягнута в примусовому порядку незалежно від надходження строків чергових платежів за рішенням суду.

Суд бере до уваги наступні норми чинного законодавства як правове обґрунтування правових відносин, що виникли між сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Таким чином, як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній порушив свої зобов`язання за договором, не виконав їх належним чином, на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення заборгованості за договором, сплати індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми, а також суми пені в матеріалах справи відсутні. Відповідач прострочив строк виконання зобов`язання встановлений договором, оскільки кінцевий термін повернення заборгованості за договором є 14 жовтня 2019 року.

В ч. 1,3 ст. 549 кодексу вказано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Договором передбачений розмір пені 1 % відсоток від простроченої суми за кожний день прострочення.

Враховуючи, що сума заборгованості протягом всього періоду змінювалася, суд приходить до наступних висновків.

Таким чином, пеня за прострочення зобов`язань за договором за період прострочення з 16.05.2019 по 17.05.2019 складає 158,24 (1% від суми заборгованості) х 2 (дні прострочення) = 316,48 грн.

Пеня за прострочення зобов`язань за договором за період прострочення з 18.05.2019 по 14.06.2019 складає 196,43 (1% від суми заборгованості) х 28 (дні прострочення) = 5 500,04 грн.

Пеня за прострочення зобов`язань за договором за період прострочення з 15.06.2019 по 17.07.2019 складає 193,93 (1% від суми заборгованості) х 33 (дні прострочення) = 6 399,69 грн.

Пеня за прострочення зобов`язань за договором за період прострочення з 18.07.2019 по 16.10.2019 складає 179,93 (1% від суми заборгованості) х 91 (дні прострочення) = 16 373,63 грн.

Пеня за прострочення зобов`язань за договором за період прострочення з 17.10.2019 по 15.11.2019 складає 172,93 (1% від суми заборгованості) х 30 (дні прострочення) = 5 187,90 грн.

Пеня за прострочення зобов`язань за договором за період прострочення з 10.12.2019 по 05.08.2020 складає 150,00 (1% від суми заборгованості) х 243 (дні прострочення) = 36 450,00 грн.

Таким чином, загальна сума пені за прострочення зобов`язань за договором купівлі-продажу за період 16.05.2019 по 05.08.2020 складає 70 227,74 грн.

Проте, враховуючи те, що метою неустойки є не збагачення кредитора, а відновлення його порушеного права, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 284 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, а позивач просить стягнути на його користь суму пені, яка дорівнює сумі заборгованості за договором, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на позивача суму пені в розмірі 15 000,00 грн.

Крім того, ч. 1 ст. 552 кодексу передбачає, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Суд враховує також те, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просила стягнути індекс інфляції та три відсотки річних за весь період прострочення.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Відповідно до відомостей, які оприлюднені в газеті «Урядовий кур`єр» http://ukurier.gov.ua/uk/articles/category/indeks-inflyaciyi/ за повідомленням Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у травні 2019 року склав 101,7 %; у вересні 2019 року 100,7 %, грудні 2019 року 99,8 %, січні 2020 року 100,2 %, лютому 2020 року 99,7 %, березні 2020 року 100,8 %, червні 2020 року 100,2 %, липні 2020 року 99,4 %.

Таким чином, загальна сума індексу інфляції за період прострочення з 16.05.2019 по 31.07.2020 становитиме ((15 824,00 х 101,7%) - 15 824,00) + ((17 993,00 х 100,7%) 17 993,00) + ((15 000,00 х 99,8%) 15 000,00) + (15 000,00 х (100,2% х 99,7% х 100,8% х 100,2% х 99,4) 15 000,00) = 439,14 грн.

Враховуючи, що розмір простроченої заборгованості за договором купівлі-продажу змінювався, з приводу суми трьох відсотків річних суд приходить до наступних висновків.

Три відсотки річних за період прострочення з 16.05.2019 по 17.05.2019 складає 15 824,00 (сума простроченої заборгованості) х 3% / 365 х 2 = 2,60 грн.

Три відсотки річних за період прострочення з 18.05.2019 по 14.06.2019 складає 19 643,00 (сума простроченої заборгованості) х 3% / 365 х 28 = 45,20 грн.

Три відсотки річних за період прострочення з 15.06.2019 по 17.07.2019 складає 19 393,00 (сума простроченої заборгованості) х 3% / 365 х 33 = 52,60 грн.

Три відсотки річних за період прострочення з 18.07.2019 по 16.10.2019 складає 17 993,00 (сума простроченої заборгованості) х 3% / 365 х 91 = 134,58 грн.

Три відсотки річних за період прострочення з 17.10.2019 по 15.11.2019 складає 17 293,00 (сума простроченої заборгованості) х 3% / 365 х 30 = 42,64 грн.

Три відсотки річних за період прострочення з 10.12.2019 по 05.08.2020 складає 15 000,00 (сума простроченої заборгованості) х 3% / 365 х 243 = 299,59 грн.

Таким чином, загальна сума трьох відсотків річних за весь період прострочення складає 577,21 грн.

Проте враховуючи, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму трьох відсотків річних в межах заявлених позовних вимог, а саме 346,44 грн.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у частині стягнення суми заборгованості за договором 15 000,00 грн., інфляції 439,14 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 346,44 грн., а також пені у розмірі 15 000,00 грн.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення заборгованості за договором, сплати індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми, а також суми пені в матеріалах справи відсутні. Відповідач прострочив строк виконання зобов`язання встановлений договором, оскільки кінцевий термін повернення заборгованості за договором є 15 жовтня 2019 року.

Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 30 785,58 грн., яка складається з суми заборгованості за договором 15 000,00 грн., суми інфляції 439,14 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 346,44 грн. та пені в розмірі 15 000,00 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору та витрат по сплаті банківських послуг, що у загальному розмірі буде складати 845,47 грн., тобто, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (у відсотковому співвідношенні між заявленою ціною позову та фактично задоволеною частиною позовних вимог).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 549, 551, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, 5, 12, 81, 141, 258, 263, 273, 280-284, 288 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором купівлі-продажу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість сумі 30 785,58 грн., яка складається з суми заборгованості за договором 15 000,00 грн., суми інфляції 439,14 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 346,44 грн. та пені в розмірі 15 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору та банківських послуг у розмірі 845,47 грн. (вісімсот сорок п`ять гривень 47 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 28 жовтня 2020 року.

Суддя А.М. Левченко

28.10.2020