Справа № 163/691/19
Провадження № 2/163/18/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.

з участю секретаря Філімонюк О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач просить постановити рішення про визнання поширеного відповідачем ОСОБА_2 в Інтернет-ресурсі " YouTube " відео під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_3" за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 та коментарів до нього недостовірними та такими, що принижують її честь, гідність, ділову репутацію; зобов`язати відповідача видалити це відео та коментарі щодо неї і спростувати недостовірну інформацію в аналогічний її поширенню спосіб; стягнути з відповідача 5 000 гривень моральної шкоди.

Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що вищевказане відео розміщене відповідачем в Інтернет-ресурсі " YouTube " ІНФОРМАЦІЯ_4 за його авторством, зареєстрованим під ім`ям ОСОБА_4 . Під відео розміщена така інформація: "Бабуся розповідає як її внучка ОСОБА_5 била віником, виганяла з кімнати, кидала хлібом, забрала цибульку, яку бабуся хотіла посадити. Також ОСОБА_5 за своїм чоловіком не дозволяють заходити до бабусі внуку цієї бабусі. Внук два роки доглядав і возив у лікарню хворого свого батька, нині покійного. Внук на даний час не має іншого свого помешкання. Внучка ОСОБА_5 і чоловік проживають в іншому своєму великому будинку, який допомагав побудувати покійний батько".

На цьому відео міститься її і її чоловіка відео-зображення, знята суперечка між нею і відповідачем та інформація про її приватне життя. Ця інформація поширена і доведена до відома широкого кола користувачів Інтернет-ресурсу " YouTube ", у тому числі стала відома її родині, близьким друзям, знайомим, мешканцям міста, де вона проживає. На день звернення до суду із цим позовом відео набрало близько 1164 перегляди. У зв`язку із цим змушена постійно виправдовуватись перед оточуючими, що не відповідає характеристиці, викладеній на відео і коментарях. У школі однокласники також "цькують" її неповнолітню дитину. Через поширення такої негативної інформації і негативних оціночних суджень в коментарях до відео у людей складається негативне враження про неї і її родину.

З відповідачем перебуває у неприязних відносинах з приводу розподілу спадкового майна. На неодноразові прохання видалити відео останній не реагує.

Вважає, що це відео і коментарі до нього не відповідають дійсності, принижують її честь та гідність, порушує її особисті майнові права.

Крім цього, відповідач протиправно, умисно, без її згоди у відео поширив її зображення та зображення членів її сім`ї, інформацію про особисті майнові та немайнові відносини з іншими особами, зокрема членами сім`ї, відомості про її побутову і особистому сферу життя. Такі дії відповідача також порушують її немайнові права, принижують її честь та гідність.

Такими неправомірними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, оскільки внаслідок поширення відео та недостовірної інформації щодо нього зазнала душевних страждань, хвилювань, у тому числі за дочку, вимушена виправдовуватись перед оточуючими, порушився нормальний ритм життя її родини. Заподіяну моральну шкоду оцінює у 5 000,00 гривень.

Позивач в судове засідання не з`явилась свої права та інтереси доручила представляти представнику ОСОБА_1 згідно договору про надання правничої допомоги.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала частково. В частині зобов`язання відповідача видалити опубліковане відео та коментарі до нього з відео ресурсу "YouTube" заявила про відмову від цієї вимоги у зв`язку із її добровільним виконанням самим відповідачем, оскільки це відео на день розгляду справи видалене із цього ресурсу. В решті вимог позов підтримала з наведених у ньому підстав та просила їх задовольнити. Вказала, що авторство спірного відео відповідача доводиться паралельно відзнятим позивачем відео, на якому зафіксовано факт зйомки цього відео саме відповідачем, а також обізнаністю дочки позивача про іменування відповідача на вказаному інтернет ресурсі як "ІНФОРМАЦІЯ_5". Недостовірною є інформація, що викладена відповідачем як автором у коментарях під відео.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав за його безпідставністю і недоведеністю. Ствердив, що спірного відео і коментарів до нього у мережі Інтернет не розміщував і не видаляв, не є ні його автором, ні власником акаунту "ІНФОРМАЦІЯ_5". Крім цього, вважає, що зміст спірного відео жодним чином не порушує особисті немайнові права позивача, а усі її звинувачення у позові є надуманими і не відповідають дійсності. Просив у задоволенні позову відмовити.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надала DVD-R диск за № 1. Із його перегляду в судовому засіданні встановлено, що на ньому міститься відеозапис із назвою "ІНФОРМАЦІЯ_3" (подробности в описании видео). На цьому відео зафіксовано розмову бабусі та сюжети розмов родичів щодо її догляду, а також візуальний перебіг цих розмов із зображенням цієї бабусі, позивача, її чоловіка та працівника поліції. Зображення особи, що знімає відео, відсутнє. У деяких сюжетах зафіксоване паралельне знімання на мобільний телефон перебігу подій позивачем. Жодних коментарів до відео переглянутий відеозапис не містить.

За твердженням представника позивача це відео було скопійоване на DVD-R диск з Інтернет-ресурсу "YouTube".

На час розгляду справи встановлено, що спірне відео під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_3" з коментарями до нього на цьому ресурсі відсутнє. За вказаним у позові адресним посиланням відтворити відео неможливо, оскільки воно є приватним.

Переглядом наданого позивачем DVD-R диска за № 2 встановлено, що на ньому міститься відео, у якому зафіксовано сюжет, який за своїм розмовним змістом, є аналогічним одному сюжету, що зафіксований на наявному на DVD-R диску за № 1. На цьому відео зафіксоване зображення чоловіка, який паралельно проводив зйомку на мобільний телефон.

Як встановлено із позову та пояснень представника позивача в судовому засіданні, позивач звернулась в суд за захистом своїх немайнових прав у зв`язку із поширенням відповідачем через Інтернет-ресурс "YouTube" відео із її та членів її сім`ї зображенням без її згоди, а також поширенням відповідачем недостовірної інформації, викладеної у коментарі до цього відео, яка має негативний характер і принижує її честь та гідність.

Відповідач в судовому засіданні категорично заперечив факт розміщення і видалення на Інтернет ресурсі спірного відео, коментарів та взагалі свою причетність до нього.

Відповідно до ч. 1, 4, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

У ч.1 ст.307 ЦПК України визначено, що фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" (далі - постанова № 1 від 27.02.2009 року), при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність обставин, зокрема, поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до п.12 постанови № 1 від 27.02.2009 року належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК).

Згідно роз`яснень у п.18 постанови № 1 від 27.02.2009 року позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Отже, саме на позивача покладено обов`язок доведення як самого факту поширення недостовірної інформації та/або іншої інформації, яка порушує особисті немайнові права особи, так і поширення цієї інформації саме відповідачем.

На підтвердження наявності цих двох обов`язкових елементів позивач надала лише переглянуті в судовому засіданні DVD-R диски за №№ 1, 2.

Проте ці диски не є достатніми, належними і допустимими доказами в розумінні ст.ст.77, 78, 80 ЦПК України, які б підтверджували факт поширення в мережі Інтернет через відео-ресурс "YouTube" спірного відео і коментаря до нього та поширення цієї інформації саме відповідачем, як її автором.

Через відсутність в Інтернет-ресурсі " YouTube " спірної інформації на час розгляду справи суд не має підстав вважати доведеним факт поширення цієї інформації.

При цьому відповідач категорично заперечив як своє авторство цього відео, так і його поширення (розміщення в Інтернет ресурсі).

YouTube - популярний відеохостинг, що надає послуги розміщення відеоматеріалів, є підрозділом компанії "Google". У ньому може зареєструватись будь-яка особа та під будь-яким іменем. Користувачі можуть додавати, продивлятись і коментувати ті чи інші відеозаписи.

В Україні функціонує ТОВ "Гугл", до діяльності якої входить, зокрема, оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язаної з ними діяльності.

Проте ні при зверненні до суду із позовом, ні під час його розгляду сторона позивача не вжила жодних заходів для отримання належних і допустимих доказів на підтвердження існування спірних фактів і обставин та не заявила клопотання про витребування цих доказів, зокрема, щодо поширення спірної інформації в Інтернет-ресурсі "YouTube" та яким саме його користувачем.

У зв`язку із цим доводи позивача є лише непідтвердженими припущеннями, які, за відсутності належних і допустимих доказів, не можуть прийматись судом до уваги.

Згідно із ч.1 ст.12, ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних не є обов`язком суду, крім випадків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, через недоведеність позивачем фактів і обставин, на які вона посилається в обґрунтування заявлених вимог, а саме факту поширення спірної інформації та її поширення відповідачем, у задоволенні позовних вимог про визнання цієї інформації недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, зобов`язання відповідача її видалити та спростувати слід відмовити.

За відсутності доказів факту розміщення і видалення спірної інформації саме відповідачем відсутні підстави вважати, що вимога позивача про видалення інформації з Інтернет-ресурсу виконана відповідачем добровільно.

У зв`язку із цим заява представника позивача про непідтримання позовних вимог та закриття провадження в справі у цій частині із стягненням судового збору з відповідача не ґрунтується на положеннях ч.3 ст.142 ЦПК України.

Позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди є похідною, тому в у її задоволенні також слід відмовити.

Таким чином, судом встановлено підстави для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою в позові понесені позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування та видалення опублікованої недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача - ОСОБА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 .

Ім`я відповідача - ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 .

Дата складання повного судового рішення - 30 березня 2020 року.

Головуючий : суддя С.С.Чишій