Справа №705/4256/20
2-з/705/41/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Білик О.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та усунення від права на спадкування. Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд: заборонити державному нотаріусу Уманської районної державної нотаріальної контори видавати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що предметом позову є спір про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та усунення від права на спадкування. В зв`язку з виникненням даного питання та розгляду його в суді, завантаженість суду, неможливість розгляду справи в короткі терміни, що потребує тривалого часу, необхідність витребування доказів, зумовлює її звернутися з даним клопотанням до суду, оскільки поки буде розглядатися справа в суді відповідач може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та в подальшому ускладнити виконання рішення суду в разі ухвалення його на її користь.

В відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.7 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Як вбачається із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.4 Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник з приводу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник вважає, що видача свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 , може призвести до утруднення виконання судового рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та усунення від права на спадкування, чи зробити неможливим його виконання. Слід вказати, що наведені підстави є лише припущеннями заявника, жодних доказів на підтвердження обставин, зазначених в заяві ОСОБА_1 не додано.

Слід врахувати, що за змістом закону заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд вважає, що характер спірних правовідносин не свідчить про наявність спору між сторонами стосовно майна, що входить до спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а саме щодо встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та усунення від права на спадкування.

Окрім цього, суд позбавлений можливості встановити той факт, чи дійсно відповідач ОСОБА_2 є внуком спадкодавця ОСОБА_3 , оскільки жодного документу про родинні відносини між ними, до матеріалів заяви не долучено. Також, суд позбавлений можливості на стадії розгляду заяви про забезпечення позову, чи звертався відповідач ОСОБА_2 до нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61111497 від 29.07.2020 року, що доданий ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову та до позовної заяви, неможливо встановити за чиєю заявою Уманською державною нотаріальної конторою було відкрито спадкову справу № 515/2020, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, суд вважає, що оскільки обраний позивачем спосіб забезпечення позову не можна визнати співмірним із можливими заявленими позовними вимогами у даній справі та враховуючи відсутність на даний час спору стосовно майна, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Слід також вказати, що заборона вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, передбаченим п.2 ч.1 ст. 150ЦПК України.

У той же час, абз. 2 п.1 глави 2 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р.№ 296/5 передбачено, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Наведене слід врахувати заявнику, та після відкриття провадження у справі звернутися з відповідною заявою до нотаріальної контори, в провадженні якої перебуває спадкова справа, що в свою чергу може унеможливити видачу свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи з тих вимог, які заявлені у даній заяві, і обраного заявником заходу забезпечення позову, суд не вбачає відповідності обраного заявником заходу забезпечення заборони видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 заявленим в майбутньому вимогам і обставинам справи. Відмовляючи заявнику у вжитті вказаного нею заходу забезпечення позову, суд не виходить за межі поданої заяви і не вирішує питання про можливість застосування інших можливих заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-153, 258-261, 353-355, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_1 , для відому.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Білик