Справа №2-1227/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря судового засідання Козакевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в межах цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Чеботарь Ж.С. звернувся до суду із заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа № 2-1227/12 виданого 17.05.2012 року Богунським районним судом м. Житомира про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором № 014/0910/82/108871 від 26.04.2007 року у розмірі - 17654,59 дол. США та сплачений позивачем судовий збір у розмірі - 715,39 грн.; видати дублікат виконавчого листа № 2-1227/12 виданого 17.05.2012року Богунським районним судом м. Житомира про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором № 014/0910/82/108871 від 26.04.2007 року у розмірі - 17654,59 дол. США та сплачений позивачем судовий збір у розмірі - 715,39 грн.; визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання вказаних виконавчих листів та поновити строк АТ «Райффайзен Банк Аваль» для пред`явлення виконавчих листів № 2-1227/12, виданих 17.05.2012 року Богунським районним судом м. Житомира про стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором № 014/0910/82/108871 від 26.04.2007 року у розмірі - 17654,59 дол. США та сплачений позивачем судовий збір у розмірі - 715,39 грн. - для примусового виконання.

Заява обгрунтована тим, що вказані виконавчі листи були пред`явлені для примусового виконання до ВДВС Коростишівського РУЮ Житомирської області, однак постановами державного виконавця від 28.08.2014 року були повернуті стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно боржника). Однак, постанови про повернення виконавчих документів та оригінали виконавчих листів до банку не надходили, та наразі на виконанні в органах ДВС відсутні, що дає підстави вважати, що оригінали виконавчих документів втрачено при пересилці. Вказані обставини заявник вважає такими, що перешкоджають пред`явленню виконавчого документу до виконання у встановлений законом строк з поважних причини, а тому просить видати дублікат виконавчого листа та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Ватула О.М. подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, та вказала, що заяву підтримує та просить задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.03.2012 року задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та стягнуто в солідарному порядку заборгованість в сумі 17654,59 доларів США, а у випадку відсутності цього майна 140772,40 грн., з них: 104793,23 заборгованість за кредитом, 20031,76 грн. заборгованість за відсотками, 15947,40 грн. пеня за кредитом та відсотками, по 60 грн. з кожного витрати за інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та по 655,39 грн. з кожного судового збору.

Рішення суду набрало законної сили 09.05.2012 року та за заявою стягувача 17.05.2012 року видано виконавчі листи.

Статтею 433 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час набрання законної сили рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.03.2012) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 вказаного Закону передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Як вбачається з листа начальника Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Желєзної Т. №14708 від 23.12.2019 року, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 140772,40 грн. та судових у сумі 715,39 грн. надійшов до відділу на виконання 18.12.2012 року, та постановою державного виконавця від 28.08.2014 року був повернутий стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно боржника).

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 140772,40 грн. та судових у сумі 715,39 грн. надійшов до відділу на виконання 08.08.2013 року, та постановою державного виконавця від 28.08.2014 року був повернутий стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно боржника).

Дані виконавчі провадження були знищені за минуванням терміну зберігання.

Повторно вказані виконавчі листи на виконання до Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби не надходили.

Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Пунктом 9 статт 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, виконавчі листи були повернуті стягувачу у зв`язку з наявністю заборони, встановленої законом, щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

З матеріалів справи вбачається, що, оскільки кредит відповідно до кредитного договору № 014/0910/82/108871 від 26.04.2007 року, є споживчим та укладений в іноземній валюті, на дані правовідносини поширюються приписи Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року, статтею 1 якого визначено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Статтею 3 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлено, що цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, який набув чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. У пункті 5 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» 2016 року визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» 2016 року, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Наразі, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» чинність не встратив, а отже встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника дію не припинила, отже строки пред`явлиння виконавчих документів до виконання про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не закінчились, тому відсутні підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних Положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчі листи про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до постанов державного виконавця від 28.08.2014 року були повернуті стягувачу, однак на адресу АТ «Райффайзен Банк Аваль» не надходили, що підтверджується актом № 114/7-4994 від 02.02.2020 року інвентариза ції журналів вхідної кореспонденції АТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з січня 2014 року по грудень 2019 року.

Отже, наявні у матеріалах докази дають підстави дійти висновку, що оригінили виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» втрачені, що є підставою для видачі їх дублікатів.

Керуючись п.17.4 Перехідних Положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в межах цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Видати дублікати виконавчих листів № 2-1227/12, виданих 17.05.2012 року Богунським районним судом м. Житомира про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість в сумі 17654,59 доларів США, а у випадку відсутності цього майна 140772,40 грн., з них: 104793,23 заборгованість за кредитом, 20031,76 грн. заборгованість за відсотками, 15947,40 грн. пеня за кредитом та відсотками, по 60 грн. з кожного витрати за інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та по 655,39 грн. з кожного судового збору.

У задоволенні рештит вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира, протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман