Справа № 297/1512/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мензак Ю.Ю., звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу в розмірі 24 641,42 грн. у якості відсотків за прострочення виплати за договором позики від 01.03.2016 року, та інфляційних витрат у сумі 7 587,07 грн..

Позов мотивований тим, що 01.03.2016 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 позику в сумі 12 000 доларів США, яку зобов`язувався повернути у випадку відчуження чи закладення під заставу (іпотеку) житлового будинку садибного типу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності та за порушення умов договору доплатити до 8000 доларів США, про що 01.03.2016 року між сторонами було укладено договір позики. Одночасно, на підставі укладеного договору позики, відповідачем ОСОБА_2 була підписана розписка про отримання коштів від ОСОБА_1 у розмірі 12000 доларів США. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.10.2019 року позивачу стало відомо, що 18.09.2019 року відповідно до договору купівлі-продажу житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , було перереєстровано на нового власника, однак станом на 10.10.2019 року кошти позивачу не повернуті

Рішенням Берегівського районного суду від 10 грудня 2019 року в цивільній справі № 297/2216/19, що набрало законної сили 10.01.2020 р., стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 кошти в сумі 20 000 доларів США.

Однак, борг відповідачем ОСОБА_2 не сплачений, а тому наразі наявні інфляційні втрати, а також в силу п. 3.5 договору позики від 01.03.2016 року ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 10% від простроченої суми (12 000 дол. США) за весь час прострочення, зокрема інфляційні втрати становлять 7 587,07 грн., що підтверджується відповідним розрахунком та 24 641,42 грн. у якості відсотків за прострочення виплати за договором позики.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, рішенням Берегівського районного суду від 10.12.2019 року на підставі договору позики від 01.03.2016 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 12 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.10.2019 року становить 289 200 грн. суми позики та 8000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.10.2019 року становить 192 800 грн.. Рішення суду 10.01.2020 року набрало законної сили (а.с. 7-8).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області від 31.08.2020 року №60998797/01-29 станом на 31.08.2020 року боржником ОСОБА_2 не сплачено жодних коштів на погашення суми боргу по даному рішенню суду, вжиті приватним виконавцем заходи примусового характеру виявились безрезультатними, коштів, що належить боржнику, на які можливо звернути стягнення не виявлено (а.с. 20).

Так, згідно п. 3.5 договору позики від 01.03.2016 року укладеного між сторонами передбачалось, що у разі прострочення виконання зобов`язання позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10 (десять) процентів річних від простроченої суми (а.с. 5-6).

Так, із договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.09.2019 року та Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_2 18.09.2019 року відчужив житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 22-23, 24-27).

Згідно статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи, що відповідач до цього часу не сплатив борг позивачу, у зв`язку з цим є наявний борг за прострочення виконання зобов`язання - 10% річних від простроченої суми (289 200 грн. х 311 днів = 24 641,42 грн.) та інфляційні втрати (за період з жовтня 2019 року по червень 2020 року, згідно розрахунку інфляційних витрат 7587,07 грн.)

Відповідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 прострочив виконання зобов`язання встановлений договором, тому вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 10 відсотків від простроченої суми зобов`язання та інфляційних витрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, в позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача понесені ним з отриманням правової допомоги в розмірі 5000 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до розрахунку гонорару за надання правової допомоги від 01.09.2020 року встановлено, що розмір гонорару за виконання умов ст.ст. 1, 2, 4 договору про надання послуг представника в цивільній справі становить 5000 грн. (а.с. 28, 29).

Вказаний гонорар був оплачений позивачем ОСОБА_1 адвокату Мензак Ю.Ю., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №01 від 01.09.2020 року (а.с. 30).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оскільки, позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі та позивачем доведено співмірність сплачених ним коштів за одержання послуг адвоката, суд приходить до висновку, що в цій частині позов також слід задовольнити.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи також слід покласти на відповідача ОСОБА_2 ..

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України,ст.ст. 526, 612, 625 ЦК України,

рішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , борг в сумі 24 641 (двадцять чотири тисячі шістсот сорок одну) гривень 42 копійки та інфляційні втрати в сумі 7 587 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят сім) гривень 07 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Гал Л. Л.