ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 квітня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/8213/19

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/465/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.,

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом: Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго»,

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про зобов`язання вчинити певні дії,

прізвище судді: Логвіна Т.В.; місце ухвалення рішення: м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення: 23 грудня 2019 року,

УСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» (далі - АТ «Облтеплокомуненерго») звернулося до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за послуги з централізованого опалення у сумі 12390,33 грн за період з 01.12.2015 року по 01.05.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення згідно із договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №630. У порушення ст.509 ЦК України, ч.3 п.5 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п.18,20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, відповідач не здійснював оплату за надані послуги у повному обсязі, що порушило право позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк, в результаті чого виникла заборгованість за послуги за централізованого опалення в сумі 12390,33 грн за період з 01.12.2015 року по 01.05.2019 року.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами, в якому з урахуванням уточнених вимог просив:

- визнати неправомірними дії АТ "Теплокомуненерго" щодо нарахування за абонентським рахунком № НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) оплати по статтях "Опалення (буд.ліч.)" , "Донарахування до мін.частки серед, питомого спож.ТЕ у буд", "Опалення МЗК", "Забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення" за період з 01 грудня 2013 року по 25 січня 2019 року в сумі 12628,64 грн;

- зобов`язати АТ "Теплокомуненерго" врахувати по абонентському рахунку № НОМЕР_1 грошові кошти, сплачені за моєю заявою АТ "Альфа -Банком" 25.02.2019 року в сумі 571,16 грн і 03.05.2019 року в сумі 863,00 грн, 31.01.2019 року в сумі 1167,49 грн, філією ЧОУ АТ "Ощадбанк" 19.04.2017 року в сумі 82,54 грн на рахунок АТ "Облтеплокомуненерго" за послуги з централізованого опалення, всього в сумі 2684,19 грн;

- визнати відсутність заборгованості за надані послуги з теплопостачання по квартирі АДРЕСА_1 , абонентський рахунок № НОМЕР_1 в сумі 15312,83 грн перед АТ "Теплокомуненерго" станом на 30.04.2019 року;

- зобов`язати АТ "Теплокомуненерго" скасувати незаконно нараховану заборгованість за послуги з теплопостачання по квартирі АДРЕСА_1 , абонентський рахунок № НОМЕР_1 в сумі 15312,83 грн станом на 30.04.2019 року шляхом проведення відповідного коригування по абонентському рахунку № НОМЕР_1 в сторону зменшення заборгованості на 15312,83 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , послуги з опалення надає АТ «Облтеплокомуненерго». У період з жовтня 2016 року по листопад 2018 року постачання тепла в квартиру позивача взагалі не здійснювалося, постачальником було закрито і опломбовано запірний вентиль на вузлі вводу теплоносія, але відповідач здійснював нарахування за послуги, які не надавалися. Позивач наголошує на тому, нарахування йому оплат за «Опалення (буд.ліч.)», «Донарахування до мін. частки серед. питомного спож. ТЕ у буд.», «Опалення МЗК», «Забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення», крім оплати по показаннях квартирного лічильника до 25.01.2019 року, є незаконним. Крім того, позивач сплатив 2684,19 грн, які не були враховані відповідачем.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2019 року у задоволенні позову АТ «Облтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ «Облтеплокомуненерго» про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано неправомірними дії АТ «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування за абонентським рахунком № НОМЕР_1 оплати по статтях «Опалення (буд.ліч.)», «Донарахування до мін. частки серед. питомного спож. ТЕ у буд.», «Опалення МЗК», «Забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення» за період з 01 грудня 2013 року по 25 січня 2019 року в сумі 12 628 грн. 64 коп.

Зобов`язано АТ «Облтеплокомуненерго» врахувати по абонентському рахунку № НОМЕР_1 грошові кошти, сплачені за заявою ОСОБА_1 АТ «Альфа-Банком» 25.02.2019 в сумі 571 грн. 16 коп. і 03.05.2019 в сумі 863 грн., 31.01.2019 в сумі 1167 грн. 49 коп., філією ЧОУ АТ «Ощадбанк» 19.04.2017 в сумі 82 грн. 54 коп. на рахунок АТ «Облтеплокомуненерго» станом на 30.04.2019.

Визнано відсутність заборгованості за надані послуги з теплопостачання по квартирі АДРЕСА_1 , абонентський рахунок № НОМЕР_1 в сумі 12 390 грн. 33 коп. перед АТ «Облтеплокомуненерго» станом на 30.04.2019.

Зобов`язано АТ «Облтеплокомуненерго» скасувати незаконно нараховану заборгованість за послуги з теплопостачання по квартирі АДРЕСА_1 , абонентський рахунок № НОМЕР_1 в сумі 12 390 грн. 33 коп. станом на 30.04.2019 шляхом проведення відповідного коригування по абонентському рахунку № НОМЕР_1 в сторону зменшення заборгованості на 12 390 грн. 33 коп.

В іншій частині вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Облтеплокомуненерго» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову АТ «Облтеплокомуненерго» у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права.

За доводами апеляційної скарги, суд всупереч вимогам ч.4 ст.319, ч.1 ст.360 ЦК України, ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, та типового договору, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 2.1, 2.2.1 Методики безпідставно звільнив ОСОБА_1 від сплати вартості спожитих послуг з опалення місць загального користування за спірний період.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити АТ «Облтеплокомуненерго» у задоволенні апеляційної скарги, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2019 року залишити без змін.

Вислухавши голову судового засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, врахувавши доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом у справі встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Індивідуальною (автономною) системою опалення квартира не обладнана. Послугу з опалення надає АТ "Олбтеплокомуненерго", абонентський номер з надання послуг - НОМЕР_1. Квартира оснащена лічильниками тепла і гарячої води.

Загальними умовами виконання зобов`язання, встановленими ст.526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

За правилами п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, суми, які нараховані і надані в рахунках Постачальника, за статтями "Гаряче водопостачання (квартирний лічильник)", "Опалення (квартирний лічильник)" з дня набуття квартири у власність і по цей час, а також за статтями "Донарахування до мін.частки серед, питомого спож. ТЕ у буд", "Опалення МЗК", "Забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення", починаючи з 25.01.2019 року (дня набрання чинності Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будинку комунальних послуг ) і по цей час, сплачені ним в повному обсязі.

До березня 2018 року Постачальник в рахунках за теплопостачання, крім сум під назвою " Опалення (квартирний лічильник)", які сплачувались позивачем в повному обсязі, виставляв суми за опалення (буд.ліч.)", що не передбачено жодним нормативним документом і розрахунок яких не надавався. Але фактично за роз`ясненнями Постачальника за цією статтею враховувалось опалення місць загального користування (МЗК). Від обсягів тепла по будинковому лічильнику відраховувались обсяги спожитого тепла всіх квартир, які мають лічильники, і розрахункові обсяги тепла квартир, які не мають лічильників, обчислені за нормами споживання. Різниця розподілялась між квартирами пропорційно площі, що не відповідає чинному законодавству.

Оплата за опалення МЗК у відповідності з Правилами надання послуг з централізованого опалення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 21.07.05 року №630 (далі-Правила), а саме п.28, передбачена виключно споживачами, які встановили індивідуальні (автономні) системи опалення та у відповідності до методики, затвердженої Наказом Міністерства з питань ЖКГ №359 від 31.10.2006 року.

Розрахунок кількості теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення, донарахування до мінімальної частки- середньо питомого споживання теплової енергії у будинку цією методикою не передбачені.

Зазначені вище два показники передбачені, а алгоритм їх розрахунку наведений у Методиці розподілу між споживачами обсягів спожитих у будинку комунальних послуг, яка набрала чинності 25.01.2019 року.

Як діючий на цей час Закон України " Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" (набрав чинності 02.08.2017 року), так і наведені вище Правила передбачають їх застосування виключно у відповідності з методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері ЖКГ.

При цьому, здійснені позивачем оплати 25.02.19 року на суму 571,16 грн, 03.05.19 року на суму 863,00 грн Постачальником не враховані.

Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що висновок суду першої інстанції про визнання неправомірними дій АТ «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування за абонентським рахунком № НОМЕР_1 оплати по статтях «Опалення (буд.ліч.)», «Донарахування до мін. частки серед. питомного спож. ТЕ у буд.», «Опалення МЗК», «Забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення» за період з 01 грудня 2013 року по 25 січня 2019 року в сумі 12 628,64 грн ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

Суд першої інстанції вірно зобов`язав АТ «Облтеплокомуненерго» врахувати по абонентському рахунку № НОМЕР_1 грошові кошти, сплачені за заявою ОСОБА_1 АТ «Альфа-Банком» 25.02.2019 року в сумі 571,16 грн і 03.05.2019 року в сумі 863 грн, 31.01.2019 року в сумі 1167,49 грн, філією ЧОУ АТ «Ощадбанк» 19.04.2017 року в сумі 82,54 грн на рахунок АТ «Облтеплокомуненерго» станом на 30.04.2019 року.

Разом з цим, вірно визнано відсутність заборгованості та зобов`язано АТ «Облтеплокомуненерго» скасувати незаконно нараховану заборгованість за послуги з теплопостачання по квартирі АДРЕСА_1 , абонентський рахунок № НОМЕР_1 в сумі 12 390,33 грн станом на 30.04.2019 року шляхом проведення відповідного коригування по абонентському рахунку № НОМЕР_1 в сторону зменшення заборгованості на 12 390,33 грн.

Беручи до уваги викладене, колегія судді приходить до переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог АТ «Облтеплокомуненерго» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення у сумі 12390,33 грн за період з 01.12.2015 року по 01.05.2019 року у зв`язку з відсутністю такої заборгованості.

Доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування вірного по суті рішення суду першої інстанції.

Ухвалою від 02.03.2020 року було зупинено на час апеляційного провадження дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції, однак враховуючи те, що апеляційна скарга АТ «Облтеплокомуненерго» задоволенню не підлягає, виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2019 року підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2019 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2019 року

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Голова судового засідання

Судді