Справа № 289/1300/19
провадження №2/283/375/2020
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2020 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Радомишльської міської ради Житомирської області,

ОСОБА_2

про скасування рішення Радомишльської міської ради Житомирської області,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

06.08.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області із позовною заявою про скасування рішення Радомишльської міської ради Житомирської області.

08.05.2020 року на підставі розпорядження в.о. голови Радомишльського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С. цивільна справа № 289/1300/19 була направлена на розгляд до Малинського районного суду Житомирської області, як до найбільш територіально наближеного.

ОСОБА_1 в обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона є власником ј ідеальної частки, а відповідач - ѕ ідеальних часток, житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 . Рішенням Радомишльської міської ради Житомирської області №681 від 26.06.2019 року, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності відповідачу на земельну ділянку площею 0,1000 га за кадастровим номером НОМЕР_1 06:001:1145 в АДРЕСА_1 . Вказане рішення ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно порушує її право власності. На земельній ділянці переданій відповідачу знаходиться її ј ідеальна частки житлового будинку. А тому, позивач просить суд скасувати п.1 рішення Радомишльської міської ради Житомирської області №681 від 26.06.2019 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення вище вказаної земельної ділянки ОСОБА_2 .

Представником відповідача 1 ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, згідно якого він заперечив відносно позовних вимог. Зазначив, що твердження позивача не відповідають фактичним обставинам справи. Рішенням Радомишльської міської ради Житомирської області №681 від 26.06.2019 року, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності відповідачу на земельну ділянку площею 0,1000 га за кадастровим номером НОМЕР_1 :06:001:1145 в АДРЕСА_1 . Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки це початковий етап, що передує процедурі передачі конкретної земельної ділянки у власність чи оренду. Власником вказаної земельної ділянки є Радомишльська міська рада. А тому, вимоги позивача безпідставні і не підлягають задоволенню.

Відповідачем 2 ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, згідно якого вона заперечила відносно позовних вимог та зазначила, що є власником ѕ ідеальних часток, житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 . Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 05.03.2018 року по справі №283/941/16-ц затверджено мирову угоду, якою виділено в натурі ѕ частки нерухомого майна, зокрема приміщення 1-1 (сіни) площею 12,8 кв.м., приміщення 1-2 (кладову) площею 14,1 кв.м., приміщення 1-6 (прихожу) площею 7,5 кв.м., приміщення 1-5 (житлову кімнату) площею 15,2 кв.м., веранду 1 площею 7,2 кв.м., частину сараю літ. «В», половину огорожі №1-2 зі своєї частини будинку та металеві ворота. 16.07.2019 року Радомишльською міською радою Житомирської області зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №174037510. Оскаржуване позивачем рішення жодним чином не порушує її право на володіння, користування чи розпорядження часткою будинку. А тому, вимоги позивача безпідставні і не підлягають задоволенню.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача 1 ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його участі,просив суд відмовити у задоволені позовної заяви в повному обсязі.

Представник відповідача 2 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила відносно позовних вимог, просила суд відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником ј ідеальної частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.09.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №1052, та інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №69497318 (а.с.11, 14,15)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.09.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №1983, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №27116745 ОСОБА_2 є власником ѕ ідеальної частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

Рішенням Радомишльської міської ради Житомирської області №252 від 17.05.2018 року, надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності, на земельну ділянку площею 0,1000 га в АДРЕСА_1 (а.с.103).

На підставі вказаного рішення, ТОВ «Геометр» виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га, що передається в оренду ОСОБА_2 , в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.95-123).

Як вбачається з акта обстеження вказаної земельної ділянки від 27.09.2018 року, ОСОБА_1 відмовилася від погодження зовнішніх меж земельної ділянки та підписання акту приймання-передачі межових знаків земельної ділянки в АДРЕСА_1 (а.с.108).

Рішенням Радомишльської міської ради Житомирської області №681 від 26.06.2019 року, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності відповідачу на земельну ділянку площею 0,1000 га за кадастровим номером НОМЕР_1 :06:001:1145 в АДРЕСА_1 (а.с.124).

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Тобто вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково, є підставою для звернення до суду.

Стаття 16 ЦК України визначає, що позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту. Суд в свою чергу, повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, і залежно від цього вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу про захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок,що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; а також організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Згідно ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтею 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

З наведених норм можна зробити висновок, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування.

При цьому правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією рішення з приводу отримання дозволу на розробку проекту землеустрою та його затвердження не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб.

Рішення Радомишльської міської ради Житомирської області №681 від 26.06.2019 року щодо затвердження проекту землеустрою з відведення земельної ділянки із земель комунальної власності відповідачу на земельну ділянку площею 0,1000 га за кадастровим номером :06:001:1145 в АДРЕСА_1 , жодним чином не порушує прав та свобод ОСОБА_1 .

Рішення міськради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки та про затвердження порядку землеустрою щодо відводу земельної ділянки є формою волевиявлення суб`єкта комунальної власності щодо зміни в майбутньому правовідносин сторін, які відповідно до закону врегульовані відповідним договором оренди земельної ділянки.

Ці рішення не мають самостійного характеру.

Викладені позивачем обставини і наявні у матеріалах справи докази не вказують на те, що відповідачами порушено права ОСОБА_1 .

Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 13.05.1980 року в справі «Артіко проти Італії», в рішенні від 30.05.2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» визначає, що конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

У рішенні Конституційного суду України № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що в позивача відсутнє цивільне право, яке порушено і потребує захисту.

Керуючись ст. 13, 81,141, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради Житомирської області, ОСОБА_2 про скасування рішення Радомишльської міської ради Житомирської області відмовити повністю за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Суддя