Провадження № 2/235/1022/20
Справа № 235/1930/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Філь О.Є.

за участю секретаря судового засідання Придворової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання права власності на квартиру в порядку ст. 392 ЦК України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 20.03.2020 року звернулися до суду із позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання права власності на квартиру в порядку ст. 392 ЦК України, посилаючись на те, що вони є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана квартира була приватизована на двох членів їх сім`ї згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» 09.11.1993 року і належить позивачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло, яке видане 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці та зареєстроване в БТІ міста Красноармійська (нині Покровськ) 20.06.1994 року.

В липні 2019 року при зверненні до нотаріуса з`ясувалося, що втрачений оригінал правовстановлюючого документу, а саме, Свідоцтво про право власності на житло, яке видане 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці.

Відновити свідоцтво про право власності на житло або отримати його дублікат немає можливості, оскільки з відповіді Комунального підприємства «Управління міського господарства» № С-05 від 26.07.2019 року вбачається, що видача дубліката свідоцтва про право власності на житло не може бути здійснена КП «УМГ» оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житло було видане не КП "УМГ", а комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці.

Відчудження квартири за період з 16.05.1994 року не проводилось.

Також, позивачем ОСОБА_1 , було подано оголошення в інформаційно-рекламний тижневик «Телескоп» про загублений документ на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а саме Свідоцтво про право власності на житло, виданого 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці.

Вартість квартири за вищевказаною адресою складає 77 926,80 (сімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять шість гривень), 80 копійок згідно звіту про оцінку майна виготовленого ФОП ОСОБА_3 26.10.2019 року.

Позивачі просять визнати за ними в рівних частинах право власності на квартиру

АДРЕСА_3 .

20 березня 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є.

23 березня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 14 квітня 2020 року.

У підготовче засідання позивачі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 28 квітня 2020 року.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягають.

Представник відповідача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав.

Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивачів законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана квартира була приватизована на двох членів сім`ї згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» 09.11.1993 року і належить їм на підставі Свідоцтва про право власності на житло, яке видане 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці та зареєстроване в БТІ міста Красноармійська (нині Покровськ) 20.06.1994 року (а.с.21).

Свідоцтво про право власності на житло, яке видане 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці втрачено.

Відновити свідоцтво про право власності на житло або отримати його дублікат немає можливості, оскільки з відповіді Комунального підприємства «Управління міського господарства» № С-05 від 26.07.2019 року вбачається, що видача дубліката свідоцтва про право власності на житло не може бути здійснена КП «УМГ» оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житло було видане не КП "УМГ", а комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці (а.с.15).

16.03.2020 року позивачі, власники квартири звернулися до Виробничого структурного підрозділу «Лиманське територіальне управління» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про надання дублікату правовстановлюючого документу на квартиру, а саме Свідоцтва про право власності на житло, яке видане 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці.

16.03.2020 року Виробничим структурним підрозділом «Лиманське територіальне управління» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» надана відповідь щодо неможливості

надати дублікат свідоцтва про право власності на житло у зв`язку з тим, що документація по приватизації житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці не передавалася і знаходиться на території, яка тимчасово не підконтрольна Українській владі (а.с.16).

Відчудження квартири за період з 16.05.1994 року не проводилось, що підтверджується наступними письмовими доказами, а саме:

Відповідно до довідки № 1145/01-02 від 16.09.2018 р., наданої КП «БТІ» м. Покровська до 1 січня 2013 року, квартира АДРЕСА_3 належала ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці (а.с.14).

Реєстрацією позивачів за адресою: АДРЕСА_1: ОСОБА_1 з 27.08.1991 року по теперішній час, ОСОБА_2 з 26.07.2011 року по теперішній час (а.с.20).

ОСОБА_1 , було подано оголошення в інформаційно-рекламний тижневик «Телескоп» про загублений документ на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 а саме Свідоцтво про право власності на житло, виданого 16.05.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватському відділенні Донецької залізниці (а.с.17).

Вартість квартири за вищевказаною адресою складає 77 926,80 (сімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять шість гривень), 80 копійок згідно звіту про оцінку майна виготовленого ФОП ОСОБА_3 26.10.2019 року (а.с.18-19).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК).

Частина 1 стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права.

На підставі викладеного вище та керуючись ст..ст. 16, 328, 373, 376, 392 ЦК України, статтями 4-5, 175-177, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частинах право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Рішення суду є правовстановлюючим документом та підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Строк подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Позивач 1: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Українська залізниця», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40075815, місцезнаходження: 03680, м.Київ, Печерський район, вул. Тверська, 5.

Дата складання повного тексту рішення 28 квітня 2020 року.

Суддя О.Є.Філь