Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2020 року

м. Одеса

Справа № 521/19750/18

Провадження № 2/521/257/20

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря Шудра Г.С.,

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1

Представник ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_3

Представник ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за яким просить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей, аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, а саме: на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 15590,0 гривень, щомісячно, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 19440,0 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 13 листопада 2017 року до повноліття дітей, а також стягнути на користь позивача на утримання до досягнення ОСОБА_6 , трирічного віку (до ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у сумі 15590,0 гривень, посилаючись на те, що відповідач у цій справі не надає допомоги на утримання дітей, які знаходяться на утриманні позивачки, можливості матері по наданню утримання на дітей є обмеженими. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. В обґрунтування своїх вимог посилалася на такі обставини.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за спеціальністю капітан далекого плавання, тривалий час працює на суднах іноземного судноплавства, отримує заробітну плату в іноземній валюті і має можливість сплачувати аліменти в розмірі, що забезпечує всебічний розвиток дітей. 21.09.2018 року адвокат позивача звертався до Інспекції з питань підготовки га дипломування моряків з метою отримання інформації з Єдиного державного реєстру документів моряків для підтвердження даних, що відповідач дійсно є капітаном далекого плавання, що підтверджується Дипломом № 12474/2015/08 від 14.07.2015 р., а також була надана інформація про наявність дійсних дипломів, додатків та інших документів, що посвідчують кваліфікацію і/або професіоналізм ОСОБА_3 .

Відповідно до отриманих документів, ОСОБА_3 має такі дійсні свідоцтва та дипломи: Диплом капітана далекого плавання № 12474/2015/08 від 14.07.2015 р., видане капітаном Одеського морського порту; Підтвердження до диплома капітана далекого плавання № 12474/2015/08 від 14.07.2015, видане капітаном Одеського морського порту; Диплом загального оператора ГМЗЛБ № 01221/2017/08 від 23.02.2017 р., виданий капітаном Одеського морського порту; Підтвердження до диплома загального оператора ГМЗЛБ № 01221/2017/08 від 23.02.2017 р., видане капітаном Одеського морського порту.

З відповіді на даний запит Інспекція дипломування моряків підтвердила, що ОСОБА_7 є капітаном далекого плавання, отримав підтвердження до дипломів та має можливість здійснювати професійну діяльність.

Відповідно до Трудового договору моряка ОСОБА_7 працював на «AM НОМІКОС ТРАНСВОРЛД МЕРІТАЙМ» з 02.03.2018 по 24.08.2018 рр., його щомісячна заробітна плата складала 8320 (вісім тисяч триста двадцять) доларів США на місяць, на 08 листопада 2018 року, відповідно офіційному курсу Національного банку України, який становить 27 гривень 89 копійок за 1 долар США, заробітна плата дорівнює 8320 (вісім тисяч триста двадцять) доларів США х 27 гривень 89 копійок = 232044 (двісті тридцять дві тисячі сорок чотири) гривень.

ОСОБА_3 є здоровим та працездатним, а також у зв`язку з професійною діяльністю не приділяє уваги вихованню дітей, але може забезпечити їм належний рівень проживання. Відповідач має роботу, працює на суднах іноземного судноплавства. Стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей він не має, батьки на його утриманні не перебувають. Він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати.

З 2017 року ОСОБА_3 перестав брати участь у житті сім`ї, він не проживав з сім`єю, не приділяв увагу вихованню дітей. Крім того, перестав допомагати фінансово, на що позивач зверталась до нього неодноразово, так як перебувала у відпустці по догляду за дитиною, і не має змоги забезпечити дітей. За цей період не одноразово була потрібна допомога у зв`язку з лікуванням старшого сина.

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду відзив на позов, в якому просив позов задовольнити частково, стягнувши в якості аліментів грошову суму в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць на кожну дитини, посилаючись на те, що відповідач нібито не проявляє батьківської турботи до дітей та не утримує їх матеріально, не відповідає дійсності. Незважаючи на припинення шлюбних відносин з позивачкою, відповідач підтримує повноцінні відносини з дітьми, наприклад, старший син сторін влітку 2018 року тривалий час перебував з батьком. На виконання положень ст. 182 СК України, відповідач немає великого доходу, у володінні/користуванні відповідача немає жодного коштовного рухомого або нерухомого майна, стягувачем не доведено наявність значних (сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи) та взагалі будь-яких витрат.

У шлюбі сторони дійсно набули коштовне майно та мали грошові накопичення. Після припинення фактичних шлюбних стосунків позивачка на власний розсуд без згоди відповідача розпорядилася спільним коштовним майном - відчужила спільний автомобіль сторін, що був оформлений на її ім`я (автомобіль SUBARU FORESTER, 2013 року випуску, VIN НОМЕР_1 ). Відповідач був вимушений покинути спільне помешкання - квартиру, в якій станом на сьогодні поживає позивачка, яка чинить перешкоди у продажу квартири і справедливому поділі виручених грошових коштів. У шлюбі на ім`я позивачки був оформлений індивідуальний сейф у відділенні банку, вміст якого (сімейні грошові накопичення) позивачка привласнила одноособово. Тобто, фактично, після припинення шлюбних стосунків все майно, що набули сторони за час шлюбу спільною працею, залишилося у позивачки або було нею відчужено, а відповідач не маючі нічого пішов зі спільного житла сторін.

Представник відповідача вказувала на те, що відповідач не працює моряком на закордонних рейсах, а працевлаштований в Республіці Польща.

Сторона позивача поставила під сумнів документи щодо працевлаштування відповідача в Республіці Польща, наполягала, що відповідач приховує отриманий ним дохід.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши докази, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.

04 листопада 2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 , про що було зроблено відповідний актовий запис № 1126.

Від цього шлюбу народились двоє синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26 грудня 2001 року, запис №769, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 24 грудня 2016 року, запис №11879, де батьками зазначені: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, сини проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні.

Відповідно до довідки ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» №016/св від 25 вересня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 була прийнята до ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» з 12 березня 2001 року (наказ №17-К від 12 березня 2001 року) і по теперішній час працює на посаді інженера 2 категорії абонентського відділу Приморського району управління «Водозбут», та з 23 січня 2017 року по 15 листопада 2019 року знаходиться у відпустці для догляду за дитиною по досягненню нею 3-річпого віку (наказ №17К-8/тр від 23 січня 2017 року).

Згідно із консультативного висновку спеціаліста від 21 серпня 2018 року, ОСОБА_5 , був встановлений діагноз: Синдром вегетативних дисфункції на фоні сколіозу, ВКН. У зв`язку з цим потребується додаткова увага, піклування, а також додаткові витрати для відновлення і підтримання здоров`я спільної дитини.

Відповідно до листа Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби від 10.04.2019 року ОСОБА_9 перетинав державний кордон в 2016 р., 2017 р., 2017 р.

В 2018 році перетинав кордон в напрямку Київ Варшава.

Щодо посилання представника позивача, як на доказ отримання високої заробітної плати відповідачем, на відповідь Інспекції дипломування моряків, що ОСОБА_7 є капітаном далекого плавання, отримав підтвердження до дипломів та має можливість здійснювати професійну діяльність, не є доказом фактичного отримання відповідачем доходів у вказаних позивачем розмірах, тобто є припущенням.

До суду стороною позивача не надано доказів та судом достовірно не встановлено наявність у відповідача нерухомого майна, транспортних засобів, коштів на банківських рахунках.

При постановленні рішення судом врахований стан здоров`я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача.

Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити частково позовні вимоги позивача.

Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Судом враховано, що діти проживають з матір`ю, мати дітей здійснює догляд за ними, можливості матері по наданню утримання на дітей є обмеженими.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд керується тим, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесені зміни, за яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вимога позивача про стягнення аліментів з 13 листопада 2017 року не може бути задоволена, оскільки згідно положень ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Жодного доказу того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати до суду не надано.

Згідно із ч. 2, 4 ст. 84 СК України, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2020 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

З огляду на такі положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 1859,0 грн.), враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд має вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково, відступивши від рівності часток між батьками та стягнувши аліменти на утримання його сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,0 грн., щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21 листопада 2018 року та до повноліття сина - ОСОБА_5 , а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_5 , та до повноліття сина - ОСОБА_6 , а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_6 ; та стягнувши з відповідача аліменти на користь позивача на її утримання в розмірі 2000,0 грн. щомісячно, починаючи з 21 листопада 2018 року та до досягнення сином ОСОБА_6 трирічного віку, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до розміру ставок судового збору підпункту 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (704,80 грн.).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 84, 141, 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 13, 141, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 263, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ), на утримання його сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,0 грн. (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21 листопада 2018 року та до повноліття сина - ОСОБА_5 , а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_5 , та до повноліття сина - ОСОБА_6 , а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ), на її утримання в розмірі 2000,0 грн. (дві тисячі грн.) щомісячно, починаючи з 21 листопада 2018 року та до досягнення сином ОСОБА_6 трирічного віку, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 30 жовтня 2020 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.