ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1080/19 Номер провадження 22-ц/814/882/20Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого

на заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2019 року ухвалене під головуванням судді Должко С.Р.

по справі за позовом Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту за угодою про надання пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти та стягнення штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року Національний юридичний університет ім. Ярослава Мудрого звернувся до місцевого суду з вказаним позовом.

У жовтні 2019 року звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь кошти в сумі 2966,67 грн., а також судові витрати.

Позов мотивовано тим, що між університетом та ОСОБА_1 було укладено угоду №8 від 06 грудня 2004 року про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти.

Відповідно до розділу 1 угоди, навчальний заклад надав ОСОБА_1 цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету з освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста напрямом підготовки (спеціальність) правознавство, код (7060101) за денною формою навчання у розмірі 5500,00 за 6 семестр 2004-2005 навчального року.

Відповідно до п.п. 3.3 розділу вказаної угоди відповідач зобов`язаний повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та 3% річних за користування кредитом, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання. Згідно з п.6.1 укладеної угоди, одержувач кредиту повертає його до 31 грудня кожного року у розмірі 1/15 частини від загальної суми і 3%.

Зазначав, що за цією угодою 1/15 частини від загальної суми отриманого кредиту (5500,00 грн.) складає 336,72 грн. і 3% за користування ним складає - 165,00 грн.

Також зазначав, що відповідач ухилявся від повернення кредиту та відсотків за користування ним, у зв`язку з чим 29 квітня 2016 року була подана позовна заява до Зіньківського районного суду, рішенням якого від 30 вересня 2016 року було задоволено позовні вимоги та присуджено стягнути з ОСОБА_1 на його користь 1643,68 грн. Кошти були сплачені відповідачем добровільно, без звернення до Держаної виконавчої служби.

При цьому вказував, що університетом було виконано всі його обов`язки, передбачені угодою, однак відповідачем сплачена поточна заборгованість за рішенням суду від 30 вересня 2016 року, але зобов`язання зі сплати коштів за кредитом жодним чином не виконані.

З метою врегулювання спірних питань щодо сплати боргу за кредитом та відсотків за користування ним, ОСОБА_1 було направлено досудове попередження з пропозицією добровільно виконати узяті на себе зобов`язання щодо повернення боргу, однак відповідачем зобов`язання не виконані, внаслідок чого за ним виникла заборгованість за навчання.

При цьому вказував, що даний кредит було надано відповідачу за рахунок коштів державного бюджету, тому сума заборгованості за вказаним кредитом має бути повернута до Державного бюджету України через вищий навчальний заклад. Заборгованість відповідача рахується як дебіторська заборгованість в бухгалтерській та фінансовій звітності позивача та є недоотримання коштів Державним бюджетом України.

Заочним рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2019 року позовні вимоги НЮУ ім. Ярослава Мудрого до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту за угодою про надання пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти та стягнення штрафних санкцій - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь НЮУ ім. Ярослава Мудрого - заборгованість за угодою № 8 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 06 грудня 2004 року в розмірі 1 146, 69 (одна тисяча сто сорок шість) гривні 69 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь НЮУ ім. Ярослава Мудрого судовий збір в сумі 741 ( сімсот сорок одна грн. ) 05 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив НЮУ ім. Ярослава Мудрого, посилаючись на те, що воно є необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що єдиними аргументами щодо часткового задоволення позову у розмірі 1146, 69 грн., що містяться в судовому рішенні є посилання на народження у відповідача другої дитини та його прохання про застосування спеціальної позовної давності. Ніяких розрахунків, з яких би було зрозуміло чому стягнена саме ця сума, судове рішення не містить.

Крім того вказував, що сума заборгованості складається з трьох частин: сума боргу, штрафні санкції, інфляційні витрати, проте рішення суду від 19 грудня 2019 року містить лише загальну суму, з якої незрозуміло ні її природа, ні її складові.

Щодо народження у відповідача другої дитини зазначав, що дійсно, абз. 3 п. 22-1 порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003 № 916 (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у тому числі на час народження у відповідача другої дитини) передбачає, що у разі народження дитини під час повернення кредиту одержувач кредиту звільняється від сплати відсотків за користування кредитом з дати народження другої дитини, а тому за рахунок бюджетних коштів погашається 25 % суми зобов`язань за кредитом.

Апелянт зазначав, що погоджується з тим, що внаслідок народження другої дитини, відповідач має сплачувати 75% суми зобов`язань за кредитом. Хоча відповідно до п. 3.4. угоди одержувач кредиту за наявності обставин, що є підставою для його звільнення від повернення кредиту, повинен надавати щорічно навчальному закладу після закінчення навчання відповідний документ, що підтверджує такі обставини. Однак ОСОБА_1 акої інформації не надавав, а тому університет не міг знати про народження у відповідача ще однієї дитини.

Також зазначав, що у рішенні суду є посилання на прохання відповідача застосувати спеціальну позовну давність. Однак процесуальна форма такого прохання невідома, тому презюмується, що воно містилося у відзиві відповідача. Університет не отримував зазначений відзив, що є порушенням процесуальних норм.

Вказував, що ухвалюючи судове рішення суд не взяв до уваги, що відповідач повністю ігнорував свій обов`язок щодо повернення кредиту, внаслідок чого університет був змушений звернутись до суду вдруге. Внаслідок тривалого невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, виникли та накопичились штрафні санкції.

Також вказував, що суд не взяв до уваги заяву про збільшення позовних вимог, яка була ним подана, в якій була виправлена помилка допущена в позовній заяві в частині суми розрахунків заборгованості та збільшені позовні вимоги. Рішення суду від 19 грудня 2019 року не містить будь-яких посилань на заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Вказував, що заборгованість відповідача за угодою з урахуванням обставин, підтверджених рішенням суду 19 грудня 2019 року а саме народження другої дитини ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричиняє нарахування боргу за тілом кредиту з 2018 року у розмірі 75 % суми зобов`язань за кредитом та застосування спеціальної позовної давності щодо штрафних санкцій на цей час складає 2 163,09 грн.

З урахуванням викладеного просив рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги та стягнути з відповідача заборгованість в сумі 2163,09 грн., а саме: борг за тілом кредиту в сумі 1698, 62 грн., пеню - 299,74 грн., інфляційні витрати - 164,73 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи заочне рішення, місцевий суд виходив з того, що відповідач не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, порушив норми законодавства та умови кредитного договору.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд посилався на те, що відповідач має двоє дітей, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, одержувачу кредиту, який має двох дітей, за рахунок бюджетних коштів погашається 25 % суми зобов`язань за кредитом, а тому, який має трьох і більше дітей - 50 % зазначеної суми. Таким чином відсотки по кредиту не сплачуються, крім того за рахунок бюджетних коштів погашається 25 % суми зобов`язань за кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що 06 грудня 2004 року між НЮУ ім. Ярослава Мудрого та ОСОБА_1 було укладено угоду №8 про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти з освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста напрямом підготовки (спеціальність) правознавство, код (7060101) за денною формою навчання у розмірі 5500,00 за 6 семестр 2004-2005 навчального року (а.с. 15-18).

Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 розділу вказаної угоди одержувач зобов`язаний повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та 3% річних за користування кредитом, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання, а уразі відрахування одержувача кредиту із навчального закладу - починаючи з третього місяця після відрахування. За наявності обставин, що є підставою для звільнення одержувача від повернення кредиту, надавати щорічно навчальному закладу після закінчення навчання відповідний документ про такі обставини (а.с. 16).

У пункті 6.1 угоди зазначено, що одержувач повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 5 500,00 грн. та відсотки за користування ним у сумі 3 % річних готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним починаючи з травня 2007 року до травня 2022 року (а.с. 17).

У квітні 2016 року університетом був поданий позов, рішенням місцевого суду від 30 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь університету 1643,68 грн.

Останній платіж ОСОБА_1 було сплачено у 2016 році за погашення суми кредиту стягненої за рішенням суду від 30 вересня 2016 року (а.с. 45).

15 березня 2019 року університетом було направлено позивачу попередження з вимогою досудового погашення заборгованості (а.с. 25-26).

Відповідно до п. 4.2 угоди № 8 від 06.12.2004 р. університет має право стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за користування ним з одержувача кредиту у разі ухилення від повернення кредиту.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем дострокове повернення кредиту не вимагалося.

З урахуванням наведеного та враховуючи народження другої дитини ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричиняє нарахування боргу за тілом кредиту з 2018 року у розмірі 75 % суми зобов`язань за кредитом та застосування спеціальної позовної давності щодо штрафних санкцій на користь позивача підлягає стягненню відповідача - 2 163,09 грн. з них: борг за тілом кредитку - 1698, 62 грн., пеня - 299,74 грн., інфляційні витрати - 164,73 грн.

Отже, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ним було постановлено помилкове рішення про часткове задоволення позовних вимог Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового судового рішення.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

При ухваленні рішення судом першої інстанції було розподілено судові витрати в частині, у якій позов Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого задоволено та стягнуто з відповідача судовий збір у розмірі 741,05 грн. пропорційно до задоволених судом першої інстанції позовних вимог.

Колегія суддів враховує, що Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого в апеляційній скарзі просив судові витрати покласти на відповідача.

Судовий збір за подачу позову становив 1921,00 грн, а за подачу апеляційної скарги 2881,50 грн.

Таким чином, враховуючи скасування судового рішення суду першої інстанцій в оскаржуваній частині й задоволення позовних вимог Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: за подання позовної заяви у розмірі - 1921,00 грн. та за подання апеляційної скарги -2881,50 грн., на загальну суму - 4802,50 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого - задовольнити.

Заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (, банк одержувача: ДКС України в м. Києві МФО 82172,р/р НОМЕР_3 , юридична адреса: 61024, Харківська область, місто Харків, Київський район, вулиця Пушкінська, 77, заборгованість в сумі 2163,09 грн., а саме: борг за тілом кредиту в сумі 1698, 62 грн., пеню - 299,74 грн., інфляційні витрати - 164,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (, банк одержувача: ДКС України в м. Києві МФО 82172,р/р НОМЕР_3 , юридична адреса: 61024, Харківська область, місто Харків, Київський район, вулиця Пушкінська, 77, судові витрати - судовий збір в сумі 4802,50грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

О.Ю. Кузнєцова