Провадження № 2/428/2479/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що позивач є власником житлового будинку з господарськими побудовами і спорудами АДРЕСА_1 .

В даному житловому будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , який був колишнім власником вказаного житлового будинку з господарськими побудовами і спорудами, та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є членами сім`ї колишнього власника житлового будинку, зареєстровані в приміщенні до фактичного придбання позивачем даного нерухомого майна. Позивач вважає, що відповідачі втратили право користування житловим будинком з господарськими побудовами і спорудами АДРЕСА_1 , так як згідно з договором купівлі-продажу від 03.09.2019 ОСОБА_2 , який був її власником, продав житловий будинок з господарськими побудовами і спорудами, а отже право користування житловим будинком з господарськими побудовами і спорудами у ОСОБА_2 втрачено, як і у членів його сім`ї. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідачі втратили право користування даним житловим будинком з господарськими побудовами і спорудами, не проживають тривалий час у вказаному будинку і добровільно з реєстраційного обліку не знімаються.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідачі були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомили, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 03 вересня 2019 року придбала у ОСОБА_5 , яка діяла від імені ОСОБА_2 , у власність житловий будинок з господарськими побудовами і спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими побудовами і спорудами від 03.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Хрипуном М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2289, та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 179577834 від 03.09.2019.

Згідно з копією довідки Сиротинської селищної ради № 769 від 10.09.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , 1961 року народження, ОСОБА_3 , 1969 року народження, ОСОБА_4 , 1993 року народження.

Згідно з копією акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї Сиротинської селищної ради № 770 від 10.09.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані, але не мешкають з 2014 року: ОСОБА_2 , 1961 року народження, ОСОБА_3 , 1969 року народження, ОСОБА_4 , 1993 року народження.

Згідно з копією домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 у будинку зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є сторонніми особами для неї, колишнім співвласником житлового будинку з господарськими побудовами і спорудами та членами його сім`ї, які були у ньому зареєстровані до придбання нею житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та які втратили право користування зазначеним житловим будинком, оскільки згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку з господарськими побудовами і спорудами від 03.09.2019 року житловий будинок з господарськими побудовами і спорудами придбала позивач, а також на те, що відповідачі не проживають у вказаному житловому будинку тривалий час. Безпідставне перебування відповідачів на реєстраційному обліку в житловому будинку, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд враховує правову позицію, яка викладена в постанові ВСУ по справі № 6-158цс14, згідно з якою право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачі не проживають у вказаному житловому будинку з господарськими побудовами і спорудами, не є його власниками та не є членами сім`ї позивача, а існування реєстрації відповідачів в житловому будинку позивача обмежує її право власності, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0..1 від 17.09.2019 у сумі 768,40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком з господарськими побудовами і спорудами, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. в рівних долях по 256 (двісті п`ятдесят шість) грн. 14 коп. з кожного відповідача.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя І. С. Посохов