Справа № 689/1976/19
РІШЕННЯ

Іменем України

02.04.2020 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Шевчик О.М.,

за участю:

секретаря судових засідань - Фурман Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно колгоспного двору в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, третя особа: ОСОБА_2 , в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 , яка була членом колгоспного двору.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 08.07.1988 року виданого райвиконкомом Ярмолинецької районної ради народних депутатів згідно рішення райвиконкому Ярмолинецької районної ради народних депутатів № 63 від 24.03.1988 року, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_4 .

Вказує, що членами колгоспного двору станом на 15.04.1991 року були: ОСОБА_4 - голова двору, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_5 - зять, та мали по 1/3 частині власності в майні колгоспного двору кожний.

Після смерті баби позивача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за заповітом стала її дочка ОСОБА_3 (мати позивача), а саме на належну спадкодавцю 1/3 частину вище вказаного домоволодіння.

Батьки позивача, мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_5 як члени колгоспного двору, не виділяли та не оформляли свої частки в вище вказаному домоволодінні.

Батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після його смерті матір позивачки ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки продовжила проживати у будинковолодінні, обробляла земельну ділянку, сплачувала необхідні платежі.

Після смерті матері позивача ОСОБА_3 яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 , члени колгоспного двору не виділяли свої частки.

Позивач вказує, що за померлою матір`ю ОСОБА_3 оформлена тільки 1/3 частка будинковолодіння, а 2/3 частки не оформлено.

Також вказує, що вона є спадкоємцем майна після смерті матері за заповітом, 02.09.2019 року вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав,однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки будинковолодіння належить до майна колгоспного двору.

А тому, щоб захистити свої майнові права позивач просить визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_3 .

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 11.03.2020 року по даній справі залучено ОСОБА_2 як співвідповідача.

Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області до суду подав заяву, в якій сільська рада не заперечує проти визнання права власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_1 , що належав колгоспному двору, головою якого була їхня баба ОСОБА_4 . Просить розглядати справу без участі представника сільської ради.

Відповідач ОСОБА_2 до суду подав заяву в якій вказав, що з позовними вимогами ОСОБА_1 погоджується, заперечень проти задоволення позову не має та просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 липня 1988 року виконкомом Ярмолинецької районної ради народних депутатів видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , яким засвідчено, що даний житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_4 .

Станом на 15 квітня 1991 року в погосподарському номері за адресою: АДРЕСА_1 до складу членів двору входили: ОСОБА_4 - голова двору; ОСОБА_3 - дочка; ОСОБА_5 - зять, що підтверджується довідкою виконкому Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 15.07.2014 року № 588.

ОСОБА_3 являється спадкоємицею за заповітом майна після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті останньої було заведено спадкову справу №322/1998 та ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.11.1998 р. на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 14.10.1998 року; архівною довідкою Хмельницького обласного державного нотаріального архіву № 2385/01-18 від 09.08.2019 року; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16.11.1998 року, виданим ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 на 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.04.2006 року.

Із спадкової справи № 386/08, заведеної після смерті ОСОБА_5 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 4,10 га, що перебуває у колективній власності КСП «Мир», с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області та на грошові внески в Ощадбанку .

Зі спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 10.01.2014 року.

Із спадкової справи № 93-2014, заведеної після смерті ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину та 11.07.2014 року отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частки земельної ділянки площею 2,0254 га, кожний.

З даної спадкової справи також вбачається, що інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах про захист права приватної власності" до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України "Про власність", застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Тобто, в разі віднесення господарства до колгоспного двору кожен його член має право на частину майна двору в рівних частках.

Враховуючи викладені норми закону та свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 від 08 липня 1988 року, за яким даний будинок належить колгоспному двору, суд приходить до висновку, що кожному з членів колгоспного двору ( ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ) станом на 15.04.1991 року належала по 1/3 частині будинку.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1216ЦК України передбачено, що cпадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1223ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах про захист права приватної власності" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні застосовуються з 1 липня 1990 року.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_2 успадкував 1/3 частку майна колгоспного двору, однак, не оформив це право.

Після смерті баби позивачки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її дочка ОСОБА_3 при житті успадкувала її частку у майні колгоспного двору - 1/3 частину і разом зі своєю часткою (1/3), її частка склала 2/3.

Отже, на день смерті ОСОБА_3 була власником 2/3 частки майна колгоспного двору.

14.12.2004 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, згідно якого все своє майно вона заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному, отже, частка позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3 складає по 1/3 майна колгоспного двору (2/3:1/2).

А тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і за позивачкою необхідно визнати право власності на 1/3 частину будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 317 грн. (по 150 грн. 50 коп. з кожного).

На підставі п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", ст. 16,328,1218,1261,1268,1269,1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 2,10,13,81,89,263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позову відмовити.

Стягнути з Скаржинецької сільської ради (, с.Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області) на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 150 (сто п`ятдесят) гривень 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 150 (сто п`ятдесят) гривень 50 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчик О.М.