Номер провадження: 22-ц/813/4251/20
Номер справи місцевого суду: 2-1262/11
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк до ОСОБА_1 за участю третьої особи: товариства з обмеженою відповідальністю Славутич-95 про стягнення заборгованості за договорами поруки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2009 року, Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами поруки від 6 серпня 2008 року, які були укладені для забезпечення виконання зобов`язань товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич-95» (далі - ТОВ «Славутич-95») за кредитним договором від 6 серпня 2008 року № 7.6-39, у загальному розмірі 2 870 852,13 доларів США та 1 827 877 грн. 46 коп.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк до ОСОБА_1 за участю третьої особи: товариства з обмеженою відповідальністю Славутич-95 про стягнення заборгованості за договорами поруки - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк заборгованість за договором поруки № 7.6.-39/П-1 від 06.08.2009 року заборгованість у загальному розмірі 2 870 852,13 дол. США (два мільйони вісімсот сімдесят тисяч вісімсот п`ятдесят два долара США 13 центів) та 1 827 877,46 грн. (один мільйон вісімсот двадцять сім тисяч вісімсот сімдесят сім гривень 46 коп.), з якої:

- заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 2 600 000,00 доларів США;

- заборгованість за відсотками за користування кредитом, нараховану в розмірі 270 852,13 дол. США;

- заборгованість по пені за порушення строків сплати кредиту в розмірі 1 651 326,30 грн.;

- заборгованість по пені за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 176 551,16 грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк понесені судові витрати у розмірі 98, 54 дол. США та 122, 82 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» в повному обсязі.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 07 вересня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_4 задоволено частково, постанову апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

30.03.2020 року, на адресу апеляційного суду надійшла заява від АТ «ПУМБ», у якій Банк просить суд вжити заходи забезпечення позову по вказаній цивільній справі, шляхом накладення арешту на автомобіль марки Porsche, модель Cayenne, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви, Банк посилається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №7.6.-39 від 06.08.2008 року в сумі 2870852,13 доларів США та 18279877,46 гривень. Однак, у зв`язку із тим, що кредит ОСОБА_1 не погашений, є підстави вважати про існування загрози можливого невиконання рішення суду, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав позивача, а також ускладнити та зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника, апеляційний суд вважає що заяви АТ «ПУМБ» про забезпечення позову підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Виходячи з положень ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №7.6.-39 від 06.08.2008 року в сумі 2870852,13 доларів США та 18279877,46 гривень.

Матеріалами справи також встановлено, що кредит ОСОБА_1 не погашений.

Таким чином між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза ускладнення виконання рішення суду про задоволення позову;

З`ясувавши обсяг позовних вимог, яким є стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 2870852,13 доларів США та 18279877,46 гривень, характер спірних правовідносин, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування заходів забезпечення з метою недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду в майбутньому, шляхом накладення арешту на автомобіль марки Porsche, модель Cayenne, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

При цьому, апеляційний суд враховує те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а відповідач та інші особи не позбавляються права користування своїм майном, тому вказаний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав, оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні власників, а обмежується лише можливість його відчужити.

Керуючись ст.ст. 149, 150 - 153, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки Porsche, модель Cayenne, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Копію ухвали направити для виконання до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області (65114, м.Одеса, вул. Академіка Корольова,5).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду: Т.В. Цюра

Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда