Справа № 713/883/19
Провадження №2/713/19/20
РІШЕННЯ

іменем України

02.06.2020 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Матейчук Л.Ю., позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , третіх осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Олександр Олександрович про визнання недійсним договору дарування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Олександр Олександрович про визнання недійсним договору дарування.

В позові вказує, що 23 лютого 2019 року приватний нотаріус Вижницького державного нотаріального округу Штефюк О.О. посвідчив договір дарування відповідно до якого позивач подарував, а відповідач прийняв в дарунок нежитлову будівлю (будівлю Берегометського ринку) вартістю один мільйон двісті тридцять дев`ять тисяч триста сорок чотири гривні, яка складається із: цегляного адміністративного корпусу, який зазначений в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «А», загальною площею 74,10 кв.м., дерев`яного господарського приміщення, зазначеного в плану забудови земельної ділянки, літерою «Б», загальною площею 34,90 кВ.М., убиральні цегляної, яка зазначена в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «Г», загальною площею 21,10 кв.м., будівлі каси цегляної, яка зазначена в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «К», загальною площею 365 кв.м., м`ясного та молочного павільйону цегельного, який зазначений в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «Л», навісу для продажі муки дощатого, який зазначений в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «Н», навіси дощаті, які зазначені в схематичному плані забудови земельної ділянки номером «06-12», огорожу, яка зазначена в схематичному плані забудови земельної ділянки за № 4-6, промтоварного торгового ряду цегельного, який зазначений в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «Р», загальноною площею 157,60 кв.м.: промтоварного торгового ряду цегельного, який зазначений в схематичному забудови земельної ділянки літерою «П», загальною площею 130,40 кв.м., промтоварного торгового ряду цегельного, який зазначений в схематичному забудови земельної ділянки літерою «С», загальною площею 123,80 кв.м., промтоварного торгового ряду цегельного, який зазначений в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «Т», загальною площею 152,20 кв.м., промтоварного торгового ряду цегельного, який зазначений в схематичному плані

забудови земельної ділянки літерою «Ф», загальною площею 171,00 кв.м., водяної колонки металевої труби, яка зазначена в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «В.я», які розташовані на земельній ділянці площею 2,4674 га ідентифікаційний номер :01:004:0467, цільове призначення - для будівництва та обслуговування ринкової інфраструктури (1.11.4), яка перебуває у приватній власності дарувальника на підставі Державного атку на право приватної власності на землю серії ЧВ № 049308 виданого 09.09.2002 року Бегометською селищною радою Вижницького району Чернівецької області на підставі рішення III сесії XXIV скликання від 11.07.2002 року Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області та договору купівлі - продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення посвідченого Штефюк Н.В., приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області 29 липня 2009 року по реєстру за № 2957 і зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності за № 2.

Посилався на те, що відповідач, скориставшись тією обставиною, що він важко хворіє, потребує відповідного лікування, а отже відповідних коштів, запропонував йому подарувати нежитлову будівлю (будівлю Берегометського ринку), взамін він буде матеріально допомагати йому, буде оплачувати всі витрати на лікування, також він завірив , що він та його дружина ОСОБА_7 , яка є рідною матір`ю відповідача, будуть і надалі працювати на ринку.

Після того, як його стан погіршився, відповідач приїхав із м.Очакова до смт. Берегомет та 11 лютого 2019 року відвіз його до шведсько-української клініки «Енгельхольм» для обстеження МРТ головного мозку. Після проходження обстеження та отримання висновку відповідач почав знову наполягати, щоб він подарував йому будівлю Берегометського ринку.

12 лютого 2019 року відповідач відвіз його до Чернівецького обласного кардіологічного диспансеру, де пройшов діагностичне обстеження ехокардіоскопію.

Зазначав, що відповідач, враховуючи хворобливий стан після перенесеного інсульту (2008 рік) у вигляді дисциркуляторної енцефалопатії, яка полягає в недостатності кровообігу в судинах головного мозку, що призвело до порушення його функцій та до його структурних змін, проблем із зором - початкова катаракта очей - ангиосклероз сітківки обох очей, симптоми Самлюса II, симптоми Гвіста, проблеми із стравоходом - двертикул стравоходу, еритематозна (гіперемія) гастропатія, артеріальна гіпертензія, атеросклероз аорти, дегенеративні зміни аортального клапану, мітрального клапану, фіброз стінок клапанів, тобто клапанні вади серці, а враховуючи вкрай важкі обставини, змусив його погодитись на його умови.

Крім того, психологічний тиск на нього здійснювала також його дружина, та мати відповідача ОСОБА_7 .

А тому 23 лютого 2019 року, в приміщенні приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюка О.О., що знаходиться в смт.Берегомет Вижницького району Чернівецької області, подарував відповідачу, через представника, приміщення будівлі Берегометського ринку.

Даний договір слід визнати недійсним, оскільки він укладений під впливом обману та укладений під впливом тяжкої обставини.

Обман полягає в тому, що відповідач пообіцяв надавати йому та його дружині, тобто ОСОБА_7 матеріальну допомогу та утримувати їх, а також пообіцяв, що вони і надалі будуть працювати на ринку, як і працювали раніше.

Проте, після укладення договору дарування, відповідач поставив керувати ринком свого сина, який почав проганяти їх із ринку та ображати, тобто почав усувати його від керування ринком та не допускати на ринок, поміняв всі замки, врізні та навісні, а ОСОБА_7 також позбавив можливості працювати на ринку.

Тобто відповідач із самого початку, схиляючи його укласти договір дарування ринку, не мав наміру надавати їм матеріальну допомогу та утримувати, та не мав наміру залишити за ними робочі місця.

Підставою недійсності даного договору дарування є також та обставина, що він суперечить правам та інтересам його сина - ОСОБА_4 , який являється інвалідом III групи загального захворювання, тобто є непрацездатною особою, та є учасником бойових дій.

Підставою недійсності даного договору дарування є також та обставина, що він не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Так, дарунок не був, прийнятий відповідачем особисто, відповідач зареєстрований та проживає в м. Очаків Миколаївської області, позивач не звільняв та не передавав обдарованому (відповідачу) дарунок, а він відповідно його не приймав.

Також мала місце помилка у зв`язку з неправильним сприйняттям ним фактичних обставин договору, що вплинуло на його волевиявлення, оскільки це суперечить його інтересам та інтересам третіх осіб.

Просить визнати недійсним договір дарування від 23 лютого 2019 року, за реєстовим номером 176, посвідчений приватним нотаріусом Вижницького державного нотаріального округу Штефюком О.О. нежитлової будівлі (Берегометського ринку).

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав подав свої письмові заперечення , вважав, його необґрунтованим,безпідставним,та таким, що обставини позову не доводяться жодним належним та допустим доказом, просив в позові відмовити, оскільки позивачем та його представником не конкретизовано підстави визнання договору дарування недійсним, а саме чи він, укладений шляхом обману , шахрайства, чи вчинено вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини,чи помилки .

Приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк О.О. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Третя особа: ОСОБА_5 , в судовому засіданні позов не визнав, вказував на те, що до 2018 року проживав з батьком в ОСОБА_8 . Позивач є його дідом. Дід та баба ОСОБА_9 не справлялися на базарі тому він фактично з 2018 року є директором Берегометського ринку . Позивач добровільно уклав договір дарування. Зазначав, що батька на момент укладення договору дарування не було в смт. Берегомет, а від його імені діяла бабуся . Отже, враховуючи його відсутність він не міг чинити жодного тиску чи впливу на позивача .

Третя особа, яка допитана в якості свідка ОСОБА_4 надав наступні покази, що Берегометський ринок є спільним сімейним бізнесом, працювали всі батько ОСОБА_1 , брат ОСОБА_10 та він ОСОБА_11 відповідач почав тиснути на матір ОСОБА_7 , щоб батько ОСОБА_12 подарував ОСОБА_13 ринок йому, хоча батько не хотів дарувати базар.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала наступні показання,що їхній син,а відповідач по справі чинив як на неї так і її чоловіка психологічний тиск, та змушував їх подарувати йому приміщення ОСОБА_14 ринку. При цьому зазначав ,що вони й надалі будуть працювати на ринку, а він буде допомагати матеріально, сплачуючи по 10 000 грн. кожному, щомісячно. Однак, після укладення договору дарування внук вигнав їх з ринку. Ввважає, що договір дарування є недійсним.

Суд, заслухавши пояснення учасника справи, представників, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про відмову у задоволені позову з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, 23 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 подарував, відповідачу ОСОБА_6 нежитлову будівлю (будівлю Берегометського ринку) вартістю один мільйон двісті тридцять дев`ять тисяч триста сорок чотири гривні, яка складається із: цегляного адміністративного корпусу, який зазначений в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «А», загальною площею 74,10 кв.м., дерев`яного господарського приміщення, зазначеного в плану забудови земельної ділянки, літерою «Б», загальною площею 34,90 кв.М., убиральні цегляної, яка зазначена в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «Г», загальною площею 21,10 кв.м., будівлі каси цегляної, яка зазначена в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «К», загальною площею 365 кв.м., м`ясного та молочного павільйону цегельного, який зазначений в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «Л», навісу для продажі муки дощатого, який зазначений в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «Н», навіси дощаті, які зазначені в схематичному плані забудови земельної ділянки номером «06-12», огорожу, яка зазначена в схематичному плані забудови земельної ділянки за № 4-6, промтоварного торгового ряду цегельного, який зазначений в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «Р», загальною площею 157,60 кв.м.: промтоварного торгового ряду цегельного, який зазначений в схематичному забудови земельної ділянки літерою «П», загальною площею 130,40 кв.м., промтоварного торгового ряду цегельного, який зазначений в схематичному забудови земельної ділянки літерою «С», загальною площею 123,80 кв.м., промтоварного торгового ряду цегельного, який зазначений в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «Т», загальною площею 152,20 кв.м., промтоварного торгового ряду цегельного, який зазначений в схематичному плані

забудови земельної ділянки літерою «Ф», загальною площею 171,00 кв.м., водяної колонки металевої труби, яка зазначена в схематичному плані забудови земельної ділянки літерою «В.я», які розташовані на земельній ділянці площею 2,4674 га ідентифікаційний номер :01:004:0467, цільове призначення - для будівництва та обслуговування ринкової інфраструктури (1.11.4), яка перебуває у приватній власності дарувальника на підставі Державного атку на право приватної власності на землю серії ЧВ № 049308 виданого 09.09.2002 року Бегометською селищною радою Вижницького району Чернівецької області на підставі рішення III сесії XXIV скликання від 11.07.2002 року Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області та договору купівлі - продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення посвідченого Штефюк Н.В., приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області 29 липня 2009 року по реєстру за № 2957 і зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право асності за № 2. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Вижницького державного нотаріального округу Штефюком О.О. 23.02.2019 року за реєстровим номером №176.

Згідно медичної експертизи позивач ОСОБА_1 переніс інсульт (2008 рік) у вигляді дисциркуляторної енцефалопатії, яка полягає в недостатності кровообігу в судинах головного мозку, що призвело до порушення його функцій та до його структурних змін, проблем із зором - початкова катаракта очей - ангиосклероз сітківки обох очей, симптоми Самлюса II, симптоми Гвіста, проблеми із стравоходом - двертикул стравоходу, еритематозна (гіперемія) гастропатія, артеріальна гіпертензія, атеросклероз аорти, дегенеративні зміни аортального клапану, мітрального клапану, фіброз стінок клапанів, тобто клапанні вади серці.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №111 від 20.11.2019 року призначеного на підставі ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 18.10.2019 року відносно позивача ОСОБА_1 , вказано, що ОСОБА_1 на даний час виявляє ознаки психічного розладу у формі розладу особистості та поведінки органічного ґенезу.

З урахуванням даних матеріалів цивільної справи та даних теперішнього психіатричного огляду для більш детальнішого, тривалішого, всебічного обстеження та прийняття остаточного експертного рішення, ОСОБА_1 рекомендовано проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Недійсність правочинів, незалежно від особливостей їхнього конкретного виду, об`єднує одна спільна риса - вони суперечать правовим нормам ЦК Українизавжди стає на захист порядного і добросовісного учасника правочину і сприяє здійсненню його майнових інтересів.

Відповідно до частини першої статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка посилається на таку обставину як на не усвідомлення значення своїх дій та неможливість ними керувати внаслідок її хворобливого стану.

Відповідно до ч. 1 -5 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Позивач в своїх позовних вимогах вказує, що даний договір слід визнати недійсним, оскільки він укладений під впливом обману та укладений під впливом тяжкої обставини.

Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину ввела другу сторону в оману щодо обставин,які мають істотне значення,такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце,якщо сторона заперечує наявність обставин,які можуть перешкодити вчиненню правочину,або якщо вона замовчує їх існування .

Змістом п.20 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин,які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача,істотність значення обставин,щодо яких особу введено в оману,і сам факт обману повинна довести особа,яка діяла під впливом обману .

Суб`єктом введення в оману завжди є сторона правочину як безпосередньо,таку і через інших осіб за домовленістю. Тому, якщо сторона правочину була введена в оману не іншою стороною правочину, а третьою особою, не пов`язаною з іншою стороною,то такий правочин не може бути визнаний недійсним на підставі ст.230 ЦК України .

Суд, вважає, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів ,а також не навів вагомих аргументів для визнання недійсним оспорюваного правочину з підстав передбачених ст.230 ЦК України.

Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах (ст. 233 ЦК), характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 233 ЦК такий правочин може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був його ініціатором.

За змістом ст. 233 ЦК для визнання правочину недійсним необхідно встановити наявність двох підстав: тяжких обставин та вкрай невигідних умов вчинення правочину.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у постанові ВСУ від 06 квітня 2016 року у справі № 6-551цс16, тяжкими обставинами можуть бути: тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини. Основною ознакою правочину, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, є те, що він повинен бути вчинений саме для усунення або зменшення цих тяжких обставин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки.

Для того щоб правочин було визнано недійсним з підстав, передбачених ст. 233 ЦК, позивачу в сукупності необхідно послатися на такі підстави, які будуть використанні в суді як докази, зокрема: 1) наявність в особи, що вчиняє правочин, тяжких обставин: хвороба, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини; 2) правочин повинен бути вчинений саме для усунення та/або зменшення тяжких обставин; 3) правочин повинен бути вчинений особою добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки; 4) особа повинна усвідомлювати свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини.

Крім того, необхідним критерієм для визнання правочину недійсним з передбачених вище підстав, є доведення в судовому засіданні нерозривного причинно-наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину, який вчиняється виключно для усунення та/або зменшення тяжких обставин, тобто основний акцент необхідно зробити на об`єктивній та суб`єктивній стороні.

Для доведення вкрай невигідних умов вчинення правочину особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Відповідно до ч.1 ст.233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умова може бути визнаний судом недійсним незалежно від того,хто був ініціатором такого правочину .

За змістом ст. 233 ЦК України для визнання правочину недійсним необхідно встановити наявність двох підстав :тяжких обставин та вкрай невигідних умов вчинення правочину.

Для того,щоб правочин було визнано недійсним з підстав,передбачених ст. 233 Цк України,позивачу в сукупності необхідно послатися на такі підстави,які будуть використані в суді як докази,зокрема ; 1) наявність в особи,що вчиняє правочин,тяжких обставин : хвороба,смерть годувальника,загроза втратити житло,чи загроза банкрутства та інші обставини ; 2) правочин повинен бути вчинений саме для усунення та обо зменшення тяжких обставин; 3)правочин повинен бути вчинений особою добровільно, без наявності насильства,обману чи помилки; 4) особа повинна усвідомлювати свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини.

Крім того,на думку суду,необхідним критерієм для визнання правочину недійсним з підстав вище зазначених має бути доведення в судовому засіданні нерозривного причинно - наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину,який вчиняється винятково для усунення та або зменшення тяжких обставин,тобто основний акцент необхідно робити на об`єктивній та суб`єктивній стороні.

Суд, вважає, що позивачем ОСОБА_1 та його представником не доведено в судовому засіданні,що правочин вчинений на невигідних умовах, оскільки суд враховує таке :

1) Що ці невигідні умови безпосередньо мають бути пов`язані з обставинами вчинення правочину. Тобто, внаслідок вчинення такого правочину особа отримує можливість вирішити ту проблему ( усунути тяжку обставину),яка змусила її це зробити .

2) Умови правочину повинні бути не просто невигідними,а вкрай невигідними. Тобто такі умови мають явно кабальними для особи.

3) Хоча ЦК України і не встановлює,чого саме мають стосуватися умови правочину,однак з аналізу цієї норми випливає,що насамперед це ціна або інші обтяжливі для особи обов`язки.

Аналізуючи вищенаведені норми закону суд дійшов висновку, що визнання оскаржуваного договору дарування недійсним на підставі ст. 233 ЦК України не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки, як встановлено судом, позивач на час укладення оскаржуваного договору сприймав всі істотні умови угоди та розумів значення своїх дій.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки не підтвердили ту обставину, що позивач уклав оспорюваний договір дарування від 23.02.2019 року під впливом тяжких обставин.

Для доведення вкрай невигідних умов вчинення правочину особа, яка оскаржує правочин,має довести,що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Тяжка обставина є оціночною категорією і має визнаватися судом з врахуванням всіх обставин справи. Правочини,що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах,характеризуються тим,що особа їх вчиняє добровільно,усвідомлює свої дії,але вимушена це робити через тяжкі обставини

Покликання сторони позивача на стан здоров`я та захворювання в розумінні ст. 233 ЦК України не може вважатись тяжкою обставиною, так як позивачем не надано належних доказів на підтвердження саме його важкого стану здоров`я під час укладання договору дарування.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та ( або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ( або) не могла керувати ними ( тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №111 від 20.11.2019 року призначеного на підставі ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 18.10.2019 року відносно позивача ОСОБА_1 вказано, що він на даний час виявляє ознаки психічного розладу у формі розладу особистості та поведінки органічного ґенезу.

З урахуванням даних матеріалів цивільної справи та даних теперішнього психіатричного огляду для більш детальнішого, тривалішого, всебічного обстеження та прийняття остаточного експертного рішення, ОСОБА_1 рекомендовано проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Однак позивач відмовився від проведення даної експертизи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Доводи позивача, представника позивача про те, що на момент укладення правочину він не усвідомлював значення своїх дій та не міг ними керуватись суд не приймає до уваги, оскільки такі твердження не підтверджені жодним доказом по справі.

Крім того позивач у своїй заяві вказував, що мала місце помилка у зв`язку з неправильним сприйняттям ним фактичних обставин договору, що вплинуло на його волевиявлення, оскільки це суперечить його інтересам та інтересам третіх осіб.

Правовідносини, пов`язані з визнанням договору недійсним з підстави укладення його під впливом помилки, врегульовані ч. 1 ст. 229 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9 роз`яснено, що правочин, учинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент учинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також те, що вона має істотне значення. Помилка, допущена внаслідок недбальства, незнання закону чи правильного його тлумачення однією зі сторін, не є підставою для визнання правочину недійсним.

Таким чином, підставою для визнання недійсним правочину, який укладається під впливом помилки, є саме помилка в природі правочину, а не помилка в розрахунку одержання користі від правочину.

Правочини, вчинені внаслідок помилки належать до категорії правочинів, в яких внутрішня волі співпадає з волевиявленням та дійсно спрямована на досягнення мети правочину, але формування такої волі відбулося під впливом обставин, які спотворили справжню волю особи. Помилка це неправильне сприйняття особою фактичних обставин, що вплинуло на її волевиявлення, за відсутності якого можна було б вважати, що правочин не був би вчинений. Для визнання правочину недійсним як укладеного під впливом помилки необхідно, щоб помилка мала істотне значення. Під помилкою, що має істотне значення, розуміється помилка щодо, зокрема, природи правочину, прав та обов`язків сторін.

Стаття 744 ЦК України встановлює, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

За змістом вище зазначеної норми матеріального права при укладенні договору дарування волевиявлення дарувальника має бути спрямоване на добровільне,безоплатне,без будь яких примусів ( життєвих обставин,або впливу сторонніх осіб) відчуження належного йому майна на користь обдаровуваного.

За змістом статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не вважається договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

Разом з тим, вирішуючи спір, суд виходить з того, що ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Разом з тим, доказів недійсності договору дарування, в тому числі вчинення його під впливом помилки або у випадку відсутності вільного волевиявлення позивача, останній суду не надав.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з того, що відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є являється інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серії № НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 215,225, 717 ЦК України, ст. ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268,273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Олександр Олександрович про визнання недійсним договору дарування ,- відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вижницький районний суд до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. Ю. Кириляк