Справа № 361/7265/19
Провадження № 2/361/1025/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 червня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Свій позов обґрунтовувала тим, що вона проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 .

За цією ж адресою зареєстрований її батько ОСОБА_2 .

З 1984 року ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає, про що свідчить довідка з виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Броварського району.

Крім того позивач зазначає, що 16.07.2015 року нею подана заява до органів поліції про те, що з 17.12.2012 року їй невідомо місцезнаходження ОСОБА_2 .

Позивач посилається на те, що відповідач вів бродяжницький спосіб життя, тимчасово мешкав у знайомого громадянина ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 . Останній раз його бачили 17.12.2012 року близько 17 год. із громадянином ОСОБА_3 , після чого ввечері за вказаною адресою сталася пожежа. Після пожежі виявили залишки тулуба лише ОСОБА_3 , тіла ОСОБА_2 не виявлено, з 17.12.2012 року його місцезнаходження нікому невідомо, пенсію з вказаного періоду не отримує.

Позивач зазначає, що після смерті матері залишився спадок, який вона не може переоформити у зв`язку з тим, що батько зареєстрований за вказаною вище адресою, тому і був поданий даний позов до суду.

22 січня 2020 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15 червня 2020 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, суду надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Провівши заочний розгляд справи, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно листа Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 16 січня 2020 року за № 181 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 10.07.1953 року і по даний час по АДРЕСА_1 . На даний час ОСОБА_2 за даною адресою не проживає та місцезнаходження його не відомо. (а.с.16)

Із матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 15 грудня 2006 року звертався із заявою до Броварської державної нотаріальної контори, яка посвідчена секретарем Виконкому Бобриської сільської ради, про те, що він відмовляється від належної частки спадкового майна після смерті дружини ОСОБА_4 (а.с.9-10)

Позивач 16 липня 2015 року зверталась із заявою до ЧЧ Броварського МВ про те, що їй з 17 грудня 2012 року не відомо місце проживання чи перебування ОСОБА_2 . На підставі вказаної заяви 04 серпня 2018 року заведена оперативно-розшукова справа категорії Розшук за № 07-0818, що підтверджується довідкою від 27 січня 2016 року за № 1211/109/1003/04-16. (а.с.11)

Згідно довідки виданої 03 жовтня 2019 року начальником Броварського ВП ГУНП в Київській області підполковником поліції місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлено. Робота по розшуку ведеться і на даний час. (а.с.12).

Відповідно статті 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід`ємними складовими права власності.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності.

Згідно ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Під час розгляду судом справи по суті судом не встановлені обставини у справі та підстави для задоволення позову, оскільки позивач не надала доказів того, що вона є власником вказаного житлового будинку, а також інших доказів, які б в порядку вищенаведених норм надавали їй право вимоги визнання особи визнання особи таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Також не надано доказів того, що у позивача є перешкоди у оформленні її права на спадкове майно, із-за реєстрації відповідача у вказаному будинку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 141, 280-284, 289 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.