ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

6 квітня 2020 року

м. Харків

справа № 638/8092/16-ц

провадження № 22-ц/818/2225/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про відвід суддів Тичкової Олени Юріївни, Котелевець Алли Вікторівни, Піддубного Романа Миколайовича у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

установив:

У провадженні Харківського апеляційного суду перебуває цивільна справа № 638/8092/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Після повернення справи 24 лютого 2020 року з Верховного Суду до Харківського апеляційного суду ухвалою суду від 2 березня 2020 року справа була призначена до розгляду в судовому засіданні колегією суддів у складі суддів Тичкової О.Ю., Котелевець А.В., Піддубного Р.М.

Тридцятого березня 2020 року Васильєв К.П., діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду із заявою про відвід колегії суддів Тичкова О.Ю., Котелевець А.В., Піддубний Р.М. Заява мотивована тим, що тією ж колегією суддів ухвалювалося судове рішення в іншій цивільній справі № 2020/3424/2012 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за тим же кредитним договором. Тобто у цивільній справі № 2020/3424/2012 колегією суддів Тичкова О.Ю., Котелевець А.В., Піддубний Р.М. встановлювались обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Шостого квітня 2020 року судді колегії Тичкова О.Ю., Котелевець А.В., Піддубний Р.М. заявили самовідвід у цивільній справі № 638/8092/16-ц.

Самовідвід мотивований тим, що постановою Харківського апеляційного суду від 10.07.2019 у справі № 2020/3424/2012 було змінене рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2017 року: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 57 377 грн. 48 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 41 576 грн. 20 коп., пеню в розмірі 12 345 грн. 62 коп. В задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення комісії за користування кредитом в розмірі 277 доларів США 97 центів (двісті сімдесят сім доларів США 97 центів) відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін. Заборгованість з ОСОБА_2 було стягнута на підставі кредитного договору № HAEDAU08950002 від 18 вересня 2006 року. У справі № 638/8092/16-ц ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № HAEDAU08950002 від 18 вересня 2006 року як поручителя ОСОБА_2 . Постанова Харківського апеляційного суду від 10.07.2019 у справі № 2020/3424/2012 набула законної сили, висновки викладені в ній будуть обов`язкові під час розгляду цивільної справи № 638/8092/16-ц. Тому для уникнення сумнівів кожної зі сторін у об`єктивності та безсторонності суду, судді дійшли до висновку про наявність підстав для подання заяви про самовідвід.

Колегія суддів, вивчивши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Тичкової О.Ю., Котелевець А.В., Піддубного Р.М. та обговоривши її доводи, вважає, що заяву про відвід слід визнати необґрунтованою, однак заявлені суддями самовідводи підлягають задоволенню з огляду на таке.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема, в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки заява представника ОСОБА_4 ОСОБА_1 про відвід колегії суддів обґрунтована його незгодою із позицією, висловленою колегією суддів у постанові Харківського апеляційного суду від 10.07.2019 у справі № 2020/3424/2012, заявлений ним відвід колегії суддів Тичкова О.Ю., Котелевець А.В., Піддубний Р.М. слід визнати необґрунтованим.

Разом з тим, згідно з частиною 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Оскільки відповідно до частини 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені у цивільній справі № 2020/3424/2012, підлягають урахуванню при розгляді цивільної справи № 638/8092/16-ц, з метою усунення будь-яких легітимних сумнівів щодо неупередженості колегії суддів Тичкової О.Ю., Котелевець А.В., Піддубного Р.М. під час вирішення спору між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_4 , заявлений суддями самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.36, 37, 40 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про відвід суддів Тичкової Олени Юріївни, Котелевець Алли Вікторівни, Піддубного Романа Миколайовича визнати необґрунтованою.

Заяви про самовідвід суддів Харківського апеляційного суду Тичкової Олени Юріївни, Котелевець Алли Вікторівни, Піддубного Романа Миколайовича задовольнити.

Справу передати на повторний автоматизований розподіл для визначення судової колегії Харківського апеляційного суду для її розгляду в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний