Справа № 577/4945/19
Номер провадження 22-ц/816/679/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Орлова І.В.,

суддів: Собини О.І., Хвостика С.Г.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу № 577/4945/19 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 січня 2020 року (суддя Буток Т.А., дата складання повного тексту рішення не зазначена), -

в с т а н о в и в :

25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 з позовом у якому просила суд, змінивши спосіб стягнення, збільшити до 5.000,00 гривень на місяць аліменти, які у розмірі ј частки від доходу (заробітку) відповідача стягуються на її користь з ОСОБА_2 за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2011 року на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2009 року народження.

Вимоги позову позивачка обґрунтовувала покрашенням матеріального становища відповідача, який має роботу за кордоном, а також зростанням потреб дитини, яка перебуває на обліку у лікаря офтальмолога та проходить курс корегування зору.

23 січня 2020 року рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області позов задоволено частково. Визначений рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2011 року у цивільній справі № 2-264/2011 спосіб стягнення і розмір аліментів змінено. Присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі по 4.000,00 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення від 23 січня 2020 року і ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

За доводами апеляційної скарги рішення місцевого суду є необґрунтованим, оскільки обставини, на які посилалася позивачка і з якими закон пов`язує можливість збільшення розміру аліментів, у справі не доведено.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а законне і обґрунтоване рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 січня 2020 року без змін.

Відповідно до частини 1 статті 369, частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснено без проведення судового засідання і повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, з огляду на таке.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України).

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 січня 2020 року зазначеним вимогам закону не відповідає.

Так, судом встановлено та матеріали справи підтверджується, що відповідач доводиться батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачкою. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 24 січня 2011 року і до повноліття дитини (а.с. 4-6).

У довідці за № 184 від 07 жовтня 2019 року за підписом директора Конотопської спеціалізованої школи І-ІІ ступенів № 12 зазначено, що ОСОБА_3 навчається у 4-Б класі цього навчального закладу. За роки навчання батько - ОСОБА_2 у школі не з`являвся, навчанням та вихованням сина (доньки) не цікавився (а.с. 7).

З письмової інформації за № 14.6-34/42031/8 від 12.12.2019 року старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби встановлено, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Аліменти ОСОБА_2 сплачує у розмірі ј частини заробітку, але не менше 50% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням вимог статті 182 Сімейного кодексу України. На даний час ОСОБА_2 сплачує аліменти виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, що становить 2.135,50 гривень щомісячно. Станом на 12 грудня 2019 року переплата по аліментах становить 1.454,47 гривень (а.с. 22).

Правовідносини сторін врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Так, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У тексті свого рішення суд першої інстанції не зазначив, чому він частково погодився з доводами позивачки, визначивши змінений щомісячний розмір аліментів в сумі 4000 гривень.

Разом з тим, з огляду на характер і зміст заявленого позову, встановленню та доказуванню підлягав факт покращення матеріального стану відповідача, якій є платником аліментів. Саме цією обставиною позивачка обґрунтовувала необхідність збільшення розміру аліментів і визначення його у твердій грошовій сумі - 5000,00 гривень щомісяця.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час судового розгляду предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд у тому числі вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Обставини покращення матеріального стану відповідача, якими обґрунтовувалася необхідність збільшення розміру аліментів і визначення його у твердій грошовій сумі - 5000,00 гривень щомісяця, позивачка не довела. Суд першої інстанції бездоказово визнав зазначені обставини встановленими і дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Твердження позивачки про те, що відповідач, працюючи за кордоном має щомісячний дохід у розмірі 30.000,00 гривень, ґрунтується на припущеннях. Колегія судів погоджується з доводами апеляційної скарги про недоведеність обставин, на які посилалася позивачка і з якими закон пов`язує можливість збільшення розміру аліментів.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими ( частина 1 статті 376 ЦПК України).

Отже, через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 січня 2020 року підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у позові.

Щодо судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачку ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.

Згідно з частиною 7 статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позов звільненої від сплати судових витрат позивачки ОСОБА_1 залишено без задоволення, то понесені відповідачем ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 1.152,00 гривні підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись статтями 367, частиною 1 пунктом 2 статті 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 січня 2020 року скасувати, та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - відмовити.

Понесені відповідачем ОСОБА_2 судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 1.152 (одна тисяча сто п`ятдесят два) гривні компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Дата складання повного тексту рішення - 02 квітня 2020 року.

Суддя-доповідач І.В. Орлов

Судді: О.І. Собина

С.Г.Хвостик