Справа № 676/142/19
Номер провадження 2/676/328/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді - Шевцової Л.М.

з участю секретаря судового засідання Сопрун С.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу № 676/142/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Акціонерне товариство «Ощадбанк», про відшкодування матеріальної шкоди, -

У С Т А Н О В И В :

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03.10.2019 року скасовано заочне рішення суду від 11.02.2019 року по справі 676/142/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Акціонерне товариство «Ощадбанк», про відшкодування матеріальної шкоди і призначено справу до розгляду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, 12.01.2010 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницького обласного управління ПАТ «Державний ощад банк України» та ОСОБА_4 було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № НОМЕР_1 . В подальшому 08.11.2012 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено додатковий договір № 1, згідно якого ОСОБА_4 було надано кредит у розмірі 16000.00 грн. Взяті на себе зобов`язання згідно укладеного договору відповідач належним чином не виконав, заборгованість станом на 15.12.2015 року становить 11675 грн. 52 коп. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками завданими внаслідок неповернення кредитів згідно умов договору, були застраховані в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», тому АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УПСК», визнав факт неповного погашення ОСОБА_4 грошового зобов`язання та провів виплату страхового відшкодування в розмірі 11675 грн. 52 коп. У зв`язку з чим, у відповідача ОСОБА_4 виникло зобов`язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки в розмірі 11675 грн. 52 коп.

01.10.2018 року між ПрАТ «УПСК» та ним, - фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 , було укладено договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, тобто новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого первісним кредитором страхового відшкодування, що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк»., як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання позичальником своїх зобов`язань з повернення суми кредиту.

Представник позивача Самойленко П.М., який діє за довіреністю від 29.01.2019 року,уточнив позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 6675.52 грн., так як, 28.12.2015 року відповідачем було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» частину боргу в розмірі 5000 грн., а тому частина страхового відшкодування, сплаченого Первісним кредитором , 21.01.2016 року була повернута від АТ «Ощадбанк». Тобто, на рахунок ОСОБА_4 була зарахована лише частина виплаченого Первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 6675.52 грн.

Представник відповідача Громик І.М., який представляє ОСОБА_4 на підставі ордера серії ХМ № 011838 від 06.09.2019 року, в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що позивачем пропущено строк позовної давності,так як позивач вказує,що відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дати виконання основного зобов`язання. Як вказує позивач, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 21.01.2016 року.

Але, враховуючи,що в даному випадку має місце суброгація, яка допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» , а право регресу регулюється ч.1 ст.1191 ЦК України, строк позовної давності почав обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку,тобто з 07.12.2015 року.

А позов позивачем було направлено поштою тільки 14.12.2018 року.

Крім того, укладений між ПрАТ «УПСК» і ФОП ОСОБА_3 договір №01/10/2018 про відступлення права вимоги від 01.01.2018 року за своєю юридичною природою /незважаючи на його назву як договір про відступлення права вимоги/ є договором факторингу. А фактор для надання фінансової послуги повинен бути включений до Державного реєстру фінансових установ.

Оскільки ФОП ОСОБА_3 не включений до такого реєстру і не має ліцензії на здійснення страхової діяльності,а укладений між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_3 договір №01/10/2018 про відступлення права вимоги від 01.10.2018 року суперечить вимогам цивільного законодавства,просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши осіб, які беруть участь в судовому розгляді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, позивач вказує , що 12.01.2010 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницького обласного управління ПАТ «Державний ощад банк України» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № НОМЕР_1 .

В подальшому, 08.11.2012 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено додатковий договір № 1, згідно якого ОСОБА_4 було надано кредит у розмірі 16000.00 грн. Взяті на себе зобов`язання згідно умов укладеного договору відповідач належним чином не виконав, заборгованість станом на 15.12.2015 року становить 11675 грн. 52 коп. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками завданими внаслідок неповернення кредитів згідно умов договору, були застраховані в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», згідно договору добровільного страхування кредитів № 055/11 від 01.08.2014 року, тому АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УПСК», визнав факт неповного погашення ОСОБА_4 грошового зобов`язання та провів виплату страхового відшкодування в розмірі 11675 грн. 52 коп. У зв`язку з чим, у відповідача ОСОБА_4 виникло зобов`язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки в розмірі 11675 грн. 52 коп.

В подальшому, 01.10.2018 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 , було укладено договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, тобто новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого первісним кредитором страхового відшкодування, що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк»., як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання позичальником своїх зобов`язань з повернення суми кредиту.

В подальшому уточнивши позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 6675.52 грн.,сплачений судовий збір в розмірі- 704.80 грн. та витрати на правову допомогу адвоката-представника по справі, ОСОБА_1 в розмірі - 2700 грн.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 вказаного Кодексу, кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог ст.993 ЦК України до страховика,який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги,яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування,має до особи,відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника /вигодонабувача/ до страховика є суброгацією.

Регрес- це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим,що правовідношення,за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення,пов`язане саме з регресною вимогою.

Таку Правову позицію висловив Верховний Суд від 30.01.2019 року по справі №755/9320/15ц.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року при розгляді справи №910/2603/17 зазначила,що помилковим є ототожнення права вимоги,визначене статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України, із правом вимоги /регресу/, визначеного статтею 1191 ЦК України,оскільки наведені норми регулюють різні за змістом правовідносини - суброгацію у страхових відносинах та регрес.

Відповідно до ч.1 ст.262 ЦК України заміна сторони у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, відповідно при суброгації, де також відбувається заміна сторони /кредитора/- строк позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, як і для потерпілого /первісного кредитора/.

15.12.2015 року АТ «Ощадбанк» звернулось до ПрАТ « УПСК» з заявою про страхове відшкодування згідно договору добровільного страхування кредитів №055/11 від 01.08.2014 року. В заяві від 15.12.2015 року АТ «Ощадбанк» вказав дату настання страхового випадку 07.12.2015 року.

А тому позивачем пропущено трирічний строк звернення до суду з позовом,оскільки позовна заява була відправлена по пошті 14.12.2018 року, що є підставою для відмови у позові.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року при розгляді справи №910/2603/17 зазначила,що є помилковим застосування до суброгації у страхових відносинах положень частини шостої статті 261 ЦК України, згідно якої за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не надано суду підтверджень включення ФОП ОСОБА_3 до Державного реєстру фінансових установ та наявність у нього ліцензії на здійснення страхової діяльності.

Згідно п.9 ч.1 ст.4 Закону України « Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» послуга в сфері страхування є фінансовою послугою,яку може надавати тільки фінансова установа.

Договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги від 01.10.2018 року містить умови притаманні договору факторингу.

Уклавши договір відступлення права вимоги, за договорами добровільного страхування ПрАТ «УПСК» отримала фінансування у розмірі- 72301,26 грн,а ФОП ОСОБА_3 в свою чергу, укладаючи договір, набув право одержання прибутку у формі різниці між реальною вартістю права вимоги (1316022,84 грн).,що відступається, і ціною вимоги,що передбачена договором про відступлення права вимоги (72301,26 грн), що фактично є фінансуванням однієї особи іншою за рахунок передачі останній грошової вимоги до третіх осіб /боржників/, що є основною ознакою факторингу./Аналогічну позицію висловив Верховний Суд в постанові від 11.12.2019 року по справі №761/20611/17.

При таких обставинах укладений між ПрАТ «УПСК» і ФОП ОСОБА_3 договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги від 01.10.2018 року суперечить вимогам цивільного законодавства і у зв`язку із пропуском строку позовної давності,позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В позові фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Акціонерне товариство «Ощадбанк», про відшкодування завданих збитків в порядку регресу в розмірі 6675.52 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30 березня 2020 року.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Л.М. Шевцова