СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/22230/19

пр. № 2/759/2036/20

13 квітня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі суду: Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Шелудько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м.Київ, вул.Іллінська,8) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

28.11.2019 року ОСОБА_2 , який здійснює представництво інтересів ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернувся до Святошинського районного суд м.Києва з позовом до ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» 193 340,31 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 2 900,10 грн.

В обґрунтування позову зазначає, 13.06.2018 року між ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №170470а8кЗ, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб ВМW (д.р.н. НОМЕР_1 ).

23.08.2018 року о 12:55 в м. Київ, вул. Антоновича сталася дорожньо- транспортна пригода за участю: автомобіля ВМW (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_5 (власник автомобіля - ОСОБА_4 ); та автомобіля MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_3 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль ВМW (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований Позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту №170470а8кЗ від 13.06.2018 (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками).

Згідно Постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 20.09.2018 (справа № 752/18334/18), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 пункту 10.4 ПДР України (ст. 124 КпАП України).

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2404739 від 31.08.2018 року, страхового акту № АХА2416629 від 10.10.2018 року та умов Договору страхування № 170470а8кЗ від 13.06.2018, розмір страхового відшкодування склав 292 830,31 грн., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення № 490 800 від 03.09.2018, № 505 020 від 11.10.2018.

Відповідно до п. 29.13 Договору страхування № 170470а8кЗ від 13.06.2018 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи.

Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний:

292 830,31 грн. - 0,00грн. = 292 830,31 грн.

292 830,31 грн,- вартість відновлювального ремонту автомобіля ВМW (д.р.н. НОМЕР_1 ) згідно рахунку-фактури № НОМЕР_4 та акту виконаних робіт № НОМЕР_5 ;

0,00 грн. - франшиза згідно Договору страхування.

Таким чином, зважаючи на викладене вище до АТ «СК «АРКС» (правонаступника АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ») перейшло право вимоги на отримання від винної особи ОСОБА_3 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля ВМW (д.р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_4 ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.08.2018 року о 12:55 в м. Київ, вул. Антоновича.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «ПЕРША» згідно полісу № АК/7758868 (що підтверджується роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу № АК/7758868).

Полісом № АК/7758868 встановлено ліміт за шкоду майну - 100 000,00 грн., франшиза встановлена в розмірі 510,00 грн.

05.11.2018 Позивач звернувся до ПрАТ «СК «ПЕРША» із заявою про виплату страхового відшкодування вих. № СУ/005867/3.

07.02.2019 ПрАТ «СК «ПЕРША» було сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 99 490,00 грн. (100 000,00 грн. ліміт відповідальності страхової компанії - 510,00 грн. франшизи).

За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову і підлягають стягненню з відповідача, становить 193 340,31 грн.:

292 830,31 грн. - 99 490,00 грн. =193 340,31 грн.

Позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 292 830,31 грн., ПрАТ «СК «ПЕРША» було компенсовано на користь позивача 99 490,00 грн., отже ціна позову становить 193 340,31 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 15.02.2019 року було направлено на адресу відповідача претензію про регресні вимоги за вих. №СУ/005867/4-3 (що підтверджується фіскальним чеком), яка не була отримана відповідачем, лист повернувся із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (що підтверджується конвертом поштового відправлення, витягом щодо відстеження поштових відправлень ПАТ «УКРПОШТА» щодо відправлення « НОМЕР_6 »).

Однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 13.01.2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування] для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Судом встановлено, що 13.06.2018 року між ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №170470а8кЗ, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб ВМW (д.р.н. НОМЕР_1 ).

23.08.2018 року о 12:55 в м. Київ, вул. Антоновича сталася дорожньо- транспортна пригода за участю: автомобіля ВМW (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_5 (власник автомобіля - ОСОБА_4 ); та автомобіля MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_3 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль ВМW (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований Позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту №170470а8кЗ від 13.06.2018 (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками).

Згідно Постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 20.09.2018 (справа № 752/18334/18), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 пункту 10.4 ПДР України (ст. 124 КпАП України).

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2404739 від 31.08.2018 року, страхового акту № АХА2416629 від 10.10.2018 року та умов Договору страхування № 170470а8кЗ від 13.06.2018, розмір страхового відшкодування склав 292 830,31 грн., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення № 490 800 від 03.09.2018, № 505 020 від 11.10.2018.

Відповідно до п. 29.13 Договору страхування № 170470а8кЗ від 13.06.2018 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи.

Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний:

292 830,31 грн. - 0,00грн. = 292 830,31 грн.

292 830,31 грн,- вартість відновлювального ремонту автомобіля ВМW (д.р.н. НОМЕР_1 ) згідно рахунку-фактури № НОМЕР_4 та акту виконаних робіт № НОМЕР_5 ;

0,00 грн. - франшиза згідно Договору страхування.

Таким чином, зважаючи на викладене вище до АТ «СК «АРКС» (правонаступника АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ») перейшло право вимоги на отримання від винної особи ОСОБА_3 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля ВМW (д.р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_4 ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.08.2018 року о 12:55 в м. Київ, вул. Антоновича.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «ПЕРША» згідно полісу № АК/7758868 (що підтверджується роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу № АК/7758868).

Полісом № АК/7758868 встановлено ліміт за шкоду майну - 100 000,00 грн., франшиза встановлена в розмірі 510,00 грн.

05.11.2018 Позивач звернувся до ПрАТ «СК «ПЕРША» із заявою про виплату страхового відшкодування вих. № СУ/005867/3.

07.02.2019 ПрАТ «СК «ПЕРША» було сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 99 490,00 грн. (100 000,00 грн. ліміт відповідальності страхової компанії - 510,00 грн. франшизи).

За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову і підлягають стягненню з відповідача, становить 193 340,31 грн.:

292 830,31 грн. - 99 490,00 грн. =193 340,31 грн.

Позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 292 830,31 грн., ПрАТ «СК «ПЕРША» було компенсовано на користь позивача 99 490,00 грн., отже ціна позову становить 193 340,31 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 15.02.2019 року було направлено на адресу відповідача претензію про регресні вимоги за вих. №СУ/005867/4-3 (що підтверджується фіскальним чеком), яка не була отримана відповідачем, лист повернувся із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (що підтверджується конвертом поштового відправлення, витягом щодо відстеження поштових відправлень ПАТ «УКРПОШТА» щодо відправлення « НОМЕР_6 »).

Однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України«Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до статті 1194ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 04.07.2018 року в якому Велика Палата Верховного Суду вирішила відступити від висновку щодо застосування норми права, висловленого Верховним Судом України у постанові від 23.12.2015 у справі № 6-2587цс15.

Так позивач сплатив за договором добровільного страхування відшкодування в розмірі 292 830,31 грн. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «ПЕРША» згідно полісу № АК/7758868. Страхова сума /ліміт відповідальності/ за шкоду заподіяну майну 100 000 грн., франшиза встановлена в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України в разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, установлений договором. При цьому страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється в межах вартості майна на момент укладення договору й не може перевищувати розміру реальних збитків (втрат, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до стст.512, 514 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Такими законами, зокрема, є норми ст.993 ЦК та ст.27 закону «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що до страховика за договором майнового страхування (позивача у справі) після виплати страхового відшкодування потерпілій особі у межах фактичних витрат, які не можуть перевищувати розміру реальних збитків, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

За загальним правилом, майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК). Тобто відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник особа, яка завдала шкоду. Така особа відповідно до ст.1192 ЦК має відшкодувати завдані збитки в повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст.999 ЦК законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У Законі «Про страхування» встановлено види обов`язкового страхування, одним з яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.9 ч.1 ст.7 закону). Закон «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом цього закону (ст.ст.9, 2231, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Отже, страховик (АТ «СГ «ТАС») за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені в ст.22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно п.22.1 якої в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, страховик (АТ «СГ «ТАС») за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому цим законом.

Згідно зі ст.29, п.32.7 ст.32 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092).

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача різницю між фактичним розміром відновлювального ремонту і сумою страхового відшкодування ПрАТ «Страхова група «ТАС» в розмірі 193 340,31 грн., а також на підставі ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 2900,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 263, 264-265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м.Київ, вул.Іллінська,8) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер не відомий ( АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ідентифікаційний код 20474912) 193 340,31 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та судовий збір в сумі 2 900,10 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Першотравенського міського суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Рішення судунабирає законноїсили післязакінчення строкуподання апеляційноїскарги всімаучасниками справи,якщо апеляційнускаргу небуло подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Суддя І.Ю. Миколаєць