Провадження № 2/234/1062/20
06 квітня 2020 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області в складі:
головуючого судді -Демидової В.К.,
при секретарі - Воропаєвої Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Обставини справи:
13 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яку мотивує тим, що 03 листопада 1997 року позивач (колишнє прізвище - Великих) придбала квартиру, уклавши договір купівлі-продажу № 91Н у Краматорському філіалі Донецької товарної біржі. Позивач є єдиним власником квартири, що також підтверджується технічним паспортом на квартиру. З метою визнання права власності на вказану квартиру за собою позивач зверталася до суду із відповідним позовом. Так, рішенням Краматорського міського суду Донецьк області від 12.03.2004 року у справі № 2-2330/2004, яке набуло законної сили 13.04.2004 року, визнано дійсним Договір та право власності позивача на квартиру.
У вказаній квартирі позивач фактично не живе, однак донедавна у цій квартирі мешкала відповідач (колишнє прізвище - ОСОБА_4 ), якій позивач свого часу надала дозвіл на реєстрацію місця проживання у квартирі. Наразі відповідач вийшла заміж за ОСОБА_5 , взяла його прізвище та переїхала на постійне місце проживання у інше житло, адреса якого позивачу невідома.
Наявність реєстрації відповідача у квартирі позивача порушує права та інтереси позивача на вільне здійснення права власності щодо квартири, обтяжує цю власність, зокрема необхідністю додаткових витрат на комунальні послуги. Позивач наразі не надає відповідачу дозвіл на користування квартирою та на збереження реєстрації місця проживання відповідача у своїй квартирі. Крім того, відповідач не бере участі в утриманні квартири та у сплаті за комунальні послуги, особистих речей з 2017 року у квартирі не зберігає. Тобто, позивач та відповідач спільного господарства не вели та не ведуть. Будь-якого письмового договору між позивачем та відповідачем щодо користування квартирою не укладалося. Позивач надавав до теперішнього часу тимчасовий дозвіл на користування квартирою як житлом за усною домовленістю. Відповідач відмовляється добровільно зняти реєстрацію свого місця проживання у квартирі, а тому наявний спір про право.
Тому просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 08 січня 2020 року провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відкрито в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 24 січня 2020 року підготовче судове засідання по вказаній цивільній справі відкладено до 25 лютого 2020 року.
Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року підготовче судове засідання по вказаній цивільній справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті на 13 березня 2020 року.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечують.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала та про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Приймаючи до уваги думку позивача, та його представника, які не заперечували проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Відповідно до ст.ст.316 ч.1, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до Конституції України, право приватної власності громадян є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб, завдати шкоди культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом.
Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Як вбачається з копії виписки з рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 березня 2004 року, за ОСОБА_1 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку № АДРЕСА_3 , виданої відділом обліку проживання фізичних осіб Краматорської міської ради вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 є зареєстрованими ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, відповідачка ОСОБА_3 , яка не є членом сім`ї власника квартири ОСОБА_1 , фактично звільнивши квартиру, дій щодо зняття реєстрації не вчинила та на теперішній час зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 .
Отже, оскільки відповідачка не є власником квартири та членом сім`ї власника квартири, право користуванні відповідачки квартирою є припиненим.
При таких обставинах, відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.
На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 4, 10, 19, 81, 89, 141, 280-284, 289 ЦПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області (Перехідні положення п.п. 15.5, 15), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.К.Демидова