ун. № 759/8850/19
пр. № 2/759/757/20
21 січня 2020 року м. Київ Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - П`ятничук І.В.,
секретаря судового засідання - Дроги Т.О.,
представника позивача - адвоката Лаухіної В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Генерала Наумова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, -
В травні 2019 р. ОСББ «Генерала Наумова» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, та просив постановити рішення, яким стягнути відповідача на користь ОСББ заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 423174 грн. 39 коп. з яких: внески на утримання Будинку в сумі 103 332,15 (сто три тисяча триста тридцять дві) гривні 15 коп.; опалення в сумі 230 907,31 (двісті тридцять тисяч дев`ятсот сім) гривень 31 копійок; інфляційні у розмірі 71 305,68 (сімдесят одна тисяча триста п`ять) гривень 68 копійок; 3% річних у розмірі 17 629,25 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять дев`ять) гривень 25 копійок.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.05.2019 р. відкрито провадження по справі.
Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 20.11.2019 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.
Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримувала, просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судові засідання жодного разу не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду справи, однак доказів поважності причин неявки чи відкладення суду не надав.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 03.12.2014 створено ОСББ «Генерала Наумова», що підтвердужється випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Згідно з актом приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 20.03.2015 ОСББ «Генерала Наумова» є балансоутримувачем будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, з договору №1410364 про постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.04.2015 укладеного між КПВО Київради «Київтеплоенерго» та ОСББ «Генерала Наумова» вбачається що постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов викладених в цьому договорі.
ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення № АДРЕСА_3 площею 199,6 кв.м. та нежитлового приміщення № АДРЕСА_1 площею 206,1 кв.м. по АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.06.2015 р. по 01.02.2019 р. розмір заборгованості відповідача перед ОСББ «Генерала Наумова» складає 423174 грн. 39 коп. з яких: внески на утримання Будинку в сумі 103 332,15 (сто три тисяча триста тридцять дві) гривні 15 коп.; опалення в сумі 230 907,31 (двісті тридцять тисяч дев`ятсот сім) гривень 31 копійок; інфляційні у розмірі 71 305,68 (сімдесят одна тисяча триста п`ять) гривень 68 копійок; 3% річних у розмірі 17 629,25 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять дев`ять) гривень 25 копійок.
Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Системний аналіз положень ст. ст. 2, 9, 10, 189, 190 ЖК Української PCP дає підстави для висновку про те, що правовідносини, пов`язані з несвоєчасною оплатою житлово-комунальних послуг, за своєю правовою природою не є житловими.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК Українияк спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13, яка прийнята за результатам
Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачами, у зв`язку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг в розмірі на загальну у розмірі 423174 грн. 39 коп., а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.
Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 6347 грн 62 коп.
Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст.ст. 1, 13, 19, 20, 21, 24, 26, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України,-
Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Генерала Наумова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ( боржник) - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур.м.Києва, зареєстований в АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .
Суддя: І.В.П`ятничук