Справа № 212/5450/19
У Х В А Л А

30 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у Козлов Ю.В. розглянувши матеріали цивільної справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.03.2020 року ухвала Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2020 року скасована, матеріали справи направлені до суду першої інстанції, для вирішення витання, відповідно до вимог ЦПК України.

Вивчивши письмові матеріли справи, встановлено, що 12 вересня 2018 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 звернулась ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 27 вересня 2018 року відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні з призначення підготовчого судового засідання на 08 листопада 2018 року.

ОСОБА_1 відповідно до поштового повідомлення отримав ухвалу суду з пакетом документів.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позов, відповідно до вимог ч.7 ст.178 ЦПК України.

08 листопада 2019 року по справі проведено підготовче засідання, підготовку справи до судового розгляду визнано закінченою, справу призначено до розгляду.

01 липня 2019 року відповідачем ОСОБА_1 , через канцелярію суду поданий зустрічний позов до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Разом з тим, зустрічна позовна заява подана відповідачем 01 липня 2019 року, тобто з пропуском встановленого судом строку.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, імперативною нормою ст.194 ЦПК України встановлено правило, згыдно з яким порушення вимог ч.1 ст.193 ЦПК України стосовно процесуального строку на пред`явлення зустрічного позову має наслідком постановлення судом ухвали про повернення зустрічного позову заявнику.

Законодавцем в указаній нормі права не передбачено право суду поновлювати (продовжувати) пропущений строк на звернення до суду із зустрічною позовною заявою.

З цих підстав, беручи до уваги, що зустрічна позовна заява подана відповідачем після закінчення строку визначеного ч.1 ст.193 ЦПК України, зустрічну позовну заяву слід повернути відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України.

Також суд звертає увагу, що встановлення строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, повернення зустрічної позовної заяви у відповідності до ч.3 ст.194 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

На підставі викладеного, керуючись 193, 194, 353,354, 355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей - повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу по зустрічному позову, що він має право звернутись до суду з зазначеним позовом окремо.

Повернути зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 з усіма додатками.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Козлов