Справа № 201/8672/20
Провадження № 2/201/3116/2020
УХВАЛА

23 жовтня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Гаржи О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання строку на примирення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року сторонам наданий строк для примирення до 22 жовтня 2020 року.

Ухвалою судді від 22 жовтня 2020 року провадження по справі відновлено та призначено до судового розгляду на 22 жовтня 2020 року.

23 жовтня 2020 року відповідачка ОСОБА_1 знову подала клопотання про надання строку для примирення на 1 (один) рік - до 23 жовтня 2021 року.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Гудій І.О. надала до суду заяву, в якій просила слухати справу без участі позивача та його представника, без фіксування судового процесу технічними засобами.

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Колєснікова Є.О. також надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі відповідача та її представника, без технічної фіксації. Заяву про надання строку на примирення, подану відповідачем підтримала та просила задовольнити.

Відповідно до положень ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи відбувається за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи та подане клопотання про надання додаткового строку на примирення, слід дійти висновку, що заявлене клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд по справі №442/6319/16-ц, постанова від 30.05.2019р.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2020 року було частково задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 та надано сторонам строк на примирення терміном - до 22 жовтня 2020 року.

При вирішенні питання про надання сторонам строку на примирення, судом враховані позиції сторін, а також те, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у судді Батманової В.В. перебуває цивільна справа № 201/9662/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

На переконання суду, факт звернення відповідачки з позовом про поділ майна подружжя, свідчить про існування у останньої намірів припинити спільній побут і подружні стосунки з позивачем, і не може свідчити про наміри відповідачки примиритися з позивачем, а подання клопотання про надання строку на примирення на такий тривалий час - один рік не ґрунтується а законі і зумовлено іншими мотивами та підставами, ніж збереження родини.

Беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю заява про надання строку на примирення є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст. 24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу.

Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає, що надання такого строку на примирення вдруге буде суперечити ст. 24 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 11 СК України, ст.ст. 258, 259, 260, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідачці ОСОБА_1 про надання строку на примирення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Наумова