Справа № 353/165/20
Провадження № 2/353/148/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю секретаря судового засідання - Кулика А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської областіпро визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської областіпро визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що за вищевказаною адресою станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала її тітка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і їй на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по зазначеній адресі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 тітка ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя заповіла позивачу. Позивач прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , так як звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний термін та бажає оформити право власності на спадкове домоволодіння на своє ім`я, однак в нотаріальному порядку їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове домоволодіння.

У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності.

Представник відповідача - Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківськоїобласті в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що заперечень проти позову немає, позов визнає в повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги за 1986-1990 роки № 4 по с. Братишів Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була головою двору, значилось господарство особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 9). Згідно копії технічного паспорту від 25.02.2020 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , побудовані у 1939 році (а.с. 4-7).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_2 належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Ще за життя ОСОБА_2 посвідчила на ім`я ОСОБА_1 (позивач) заповіт, яким заповіла останній все своє майно, яке до дня її смерті буде належати їй, в чому би воно не заключалося і де б воно не знаходилося, що підтверджується копією заповіту від 02.06.2010 року (а.с. 10).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Після смерті ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом, оскільки подала у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори (а.с. 29). Відповідно до довідки Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківськоїобласті № 44 від 24.01.2020 року ОСОБА_2 була постійною жителькою с. Братишів та на день смерті була зареєстрована та проживала одна по АДРЕСА_1 . Заповіт від іменні ОСОБА_2 в Братишівській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області посвідчувався 02.06.2010 року і не відмінявся.

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 126/2011 від 04.05.2011 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_2 (а.с. 29-49), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка прийняла та частково оформила спадшину (а.с. 40 зворот, 41), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає.

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який б посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацького державної нотаріальної конто Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 167/02-31 від 25.02.2020 року (а.с. 13).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 420,40 грн. (квитанція № ПН1423411 від 28.02.2020 року (а.с. 18).

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1241, 1268, 1276 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителькою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительці АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , сплачений нею по квитанції № ПН1423411 від 28.02.2020 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 420 (Чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. Лущак