УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 р. м. Кремінна

Справа № 414/483/20

Провадження № 2-сз/414/8/20

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Панчук М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про проведення перерозподілу коштів, витрачених на оплату судових витрат при скасуванні судового наказу №414/483/20, виданого 06.03.2020 р. Кремінським районим судом Луганської області,

встановив:

Кремінським районним судом Луганської області 06.03.2020 р. видано судовий наказ у цивільній справі № 414/483/20 про стягнення на користь КП «Креміннатеплокомуненерго» з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту теплову енергію за період із листопада 2018 року по травень 2019 року в розмірі 3901,05 грн. та судовий збір у розмірі 210,20 грн.

Ухвалою суду від 18.03.2020 р., задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу та скасовано судовий наказ, виданий 06 березня 2020 року Кремінським районним судом Луганської області у цивільній справі № 414/483/20, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Креміннатеплокомуненерго» заборгованість за спожиту теплову енергію за період із листопада 2018 року по травень 2019 року в розмірі 3901,05 грн. та судовий збір у розмірі 210,20 грн.

02.04.2020 р. у Кремінський районний суд Луганської області звернуся ОСОБА_1 із заявою про проведення перерозподілу коштів, витрачених на оплату судових витрат при зверненні до суду із заявою про скасування судового наказу.

Суддя, вивчивши заяву та дослідивши додані матеріали, зробив такі висновки.

Як вбачається із з пп. 4-2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" з поданням до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 160 ЦПК України).

А п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України зазначає про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Разом з тим, у заяві про скасування судового наказу, щодо обґрунтування підстав скасування такого, має міститися лише зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача, однак не зазначено про необхідність вказування переліку документів, якими обґрунтовується такі обставини і їх долучення до такої заяви (п. 5 ч. 3, ч. 5 ст. 170 ЦПК України).

При цьому, боржник має право на безумовне скасування судового наказу, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, ухвалою судді, в якій роз`яснюється заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Будь-яких інших питань у таких ухвалах не вирішується.

Разом з тим, суд зазначає про наявність у відповідності до ст. 5, 8 Закону України «Про судовий збір», права у заявника на пільги щодо сплати судового збору при подачі заяв, права на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Однак, при подачі заяви про скасування судового збору ОСОБА_1 не просив суд про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, не вказав про віднесення його до категорії осіб, які мають пільги щодо сплати/не сплати такого, а сплатив визначений розмір судового збору.

А відтак, враховуючи специфічність процедури розгляду заяви про стягнення боргу, яке оформлюється судовим наказом, специфічності процедури скасування такого рішення, яке оформлюється ухвалою, що є не матеріально-правовою вимогою, а процесуально-правовою, необхідності сплати за здійснення такої процедури судового збору, за відсутності правових підстав покладення обов`язку повернення такого судового збору на особу, яка подавала заяву про видачу такого судового наказу, у вимозі ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 141, 170-171, 258-261, 168, 354 Цивільного процесуального Кодексу України,

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про проведення розподілу коштів, витрачених на оплату судових витрат - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя М.В. Панчук