Провадження №: 6/755/580/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.,

з секретарем Бурлака Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві подання приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Свої вимоги мотивував тим, що в провадженні приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича перебуває виконавче провадження ВП № 58371143 з примусового виконання виконавчого листа № 755/17324/15-ц, виданого 16 жовтня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва. У зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань по сплаті боргу та наявність у неї не зареєстрованого в установленому законом порядку зазначеного нерухомого майна просить звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :02:001:0297.

Згідно ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного, приватного виконавця.

Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович в судове засідання не з`явився. У поданому поданні просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

В провадженні приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича перебуває виконавче провадження ВП № 58371143 з примусового виконання виконавчого листа № 755/17324/15-ц, виданого 16 жовтня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва (а.с. 9-71).

Заявник просить звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :02:001:0297.

Підставою для задоволення подання приватним виконавцем зазначено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначене нерухоме майно не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку та відсутній запис щодо його належності боржнику.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18).

Згідно п. 1 ч. 2ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно абз. 2 ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У відповідності до ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку, як юридичного факту.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набрав чинності лише 01 січня 2013 року та не зобов`язував власників нерухомого майна право власності, на яке було зареєстровано у встановлений на той час законодавством спосіб, здійснювати повторну реєстрацію права власності у електронному реєстрі.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 1 липня 2004 року, який набрав чинності 01січня 2013 року, та п 81-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1015 року за № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація похідного речового права на земельну ділянку, право власності на яку виникло та оформлено в установленому порядку до 1 січня 2013 року, здійснюється одночасно з державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку (крім випадків, коли право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав) на підставі заяви про державну реєстрацію прав.

Державна реєстрація права власності на земельну ділянку у разі подання заяви про державну реєстрацію прав набувачем похідного речового права на таку земельну ділянку може здійснюватися без подання заявником документа, на підставі якого виникло право власності, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі та до моменту автоматизованого перенесення до Державного реєстру прав записів (відомостей) про речові права та обтяження на земельні ділянки з Державного реєстру земель.

Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Новодолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, земельна ділянка площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :02:001:0297, належить ОСОБА_2 . 14 жовтня 2008 року між ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, відомості про реєстрацію право власності на яку відсутні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Із поданих суду матеріалів виконавчого провадження не вбачається отримання боржником повідомлення про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, матеріали виконавчого провадження містять інформацію з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта про прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41776507 від 25 червня 2018 року на підставі постанови про арешт майна відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та відомості про реєстрацію іпотечного договору від 14 жовтня 2008 року, яким боржником передано в іпотеку земельну ділянку площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :02:001:0297.

Отже, відсутність інформації в електронному реєстрі права власності боржника на земельну ділянку не свідчить про те, що право власності не зареєстровано боржником в установленому законом порядку.

Тому оскільки заявником не надано достеменних доказів з приводу того, що зазначена земельна ділянка не була належним чином зареєстрована у встановленому законом порядку, суд приходить висновку про відмову у задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 260, 353, 354, 440 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна