Справа № 234/1821/20
Провадження № 2/234/1582/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 лютого 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

До Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Так, в порушення приписів ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить:

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8).

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.(п.10)

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, у разі необхідності до заяви додаються клопотання та заяви про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VІ "Про судовий збір". На підтвердження сплати судового збору надається документ, що підтверджує його сплату.

Позивачем документ про сплату судового збору до позовної заяви не додано. В позовній заяві позивач посилається на те, що від сплати судового збору він звільнений на підставі п. 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

Зазначене твердження позивача є помилковим.

Відповідно до п. 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Законом України від 22.05.2015 року № 484-VIII з пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" виключено слова "за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин".

В позовній заяві позивач просить: 1) стягнути заробітну платі та середній заробіток за весь час затримки заробітної плати.

Тобто, відповідно до п. 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII) позивач звільнений від сплати судового збору лише щодо його позовних вимог про стягнення заробітної плати.

Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 30.11.2016 року у справі № 6-1121цс16 щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", стягнення заробітної плати, про що зазначається в п. 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", не є тотожнім стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, у справах про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, позивач від сплати судового збору не звільнений.

Згідно п/п 1, 2 п. 1 частини 2, частини 1 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 14.11.2019 року № 294-IХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року встановлено у розмірі 2102 гривні.

Визначаючи попередньо розмір судового збору, який підлягає сплаті з позовних вимог майнового характеру про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, суд виходить з ціни позову, яка була зазначена позивачем в позові 8033,59 грн., оскільки на день подання позовної заяви неможливо встановити його точну ціну.

Відповідно до частини 2, ст. 6 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Тобто, з позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки підлягає попередньо сплаті судовий збір у розмірі 840,80 грн. (54753,39 х 1% = 547,53 грн., але не менше 840,80 грн.).

Отже, у відповідності до ст. 187 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху та надати йому строк для сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. Якщо заявник не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява уважаться неподаною і повертається заявникові.

При таких обставинах суд вважає, що заява повинна залишитись без руху для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175,177,185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні, залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В зазначений строк позивачу необхідно надати суду позовну заяву, оформлену відповідно до вимог ст.175 ЦПК України, із зазначенням:

1)наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

2)підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

3)додати до позовної заяви письмові докази, оформлені в порядку ст. 95 ЦПК України.

Надати документ, що підтверджує сплату судового збору в сумі 840,80 грн.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута, якщо вони у зазначений строк не усунуть недоліки відповідно до цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Чернобай