Справа № 487/6416/20
Провадження № 2/487/2461/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 року місто Миколаїв

Cуддя Заводського районного суду міста Миколаєва Темнікова А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок залиття приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок залиття приміщення, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спричинені залиттям приміщення майнові збитки у сумі 145505 гривень.

Провадження у справі не відкрито через виконання вимог п. 6 ст. 187 ЦПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Одночасно з пред`явленням позову, позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Подана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок залиття приміщення. Ціна позову складає 145505 гривень. Застосування даного виду забезпечення позову позивач ОСОБА_1 розглядає як засіб унеможливлення вудчуження майна та забезпечення реального виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки відповідач може вжити заходів щодо уникнення можливості виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

З наведеного вбачається, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо наявності або відсутності у відповідача ОСОБА_2 заборгованості перед позивачем ОСОБА_1 за відшкодування збитків, заподіяних внаслідок залиття приміщення.

Порушуючи питання про забезпечення позову, позивач долучив до матеріалів заяви відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 . Загальна вартість нерухомого майна на дату набуття складає 13245 гривень.

Викладені обставини, враховуючи положення ст.151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, у тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи предмет позову та наявність обставин, які дають підстави вважати, що невжиття заходів із забезпечення позовних вимог по даній цивільній справі може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає необхідним для забезпечення позовних вимог накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_2 , заборонивши її відчуження, оскільки даний спосіб забезпечення позову відповідає заявленим вимогам, є необхідним і достатнім для забезпечення виконання можливого судового рішення.

Керуючись ст.149-153, 157, 353-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок залиття приміщення задовольнити.

Накласти арешт на належну ОСОБА_2 квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію ухвали для негайного виконання направити до Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, а сторонам - до відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

Суддя А.О. Темнікова