Справа № 2-2066/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

розглянувши матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександра Васильовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме на земельну ділянку площею 0,23 га, яка розташована на території с. Білки Білківської сільської ради Іршавського район, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області звернувся до суду з вказаним поданням згідно з яким просить вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки № 1760 від 17.04.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. та договору купівлі-продажу земельної ділянки, а саме: земельну ділянку площею 0,23 га, яка розташована на території с. Білки Білківської сільської ради Іршавського району, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства.

У поданні зазначає, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 58638448 по виконанню виконавчого листа № 2-2066/11, виданого 26.02.2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості в розмірі 910415,60 грн. та судових витрат в розмірі 1820 грн. Відповідно до договору іпотеки № 1760 від 17.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М., предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1 та майнові права на земельну ділянку площею 0,23 га, яка розташована на території с. Білки Білківської сільської ради, кадастровий номер :03:001:0030, :03:001:0054, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Право власності на предмет іпотеки згідно вищевказаного договору підтверджується договором купівлі-продажу будинку, укладеним між покупцем іпотекодавцем ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. від 17.04.2008 року за реєстровим № 1753 та договором купівлі-продажу земельної ділянки, укладеним між покупцем-іпотекодавцем ОСОБА_1 та представником продавця ОСОБА_4 ОСОБА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. від 17.08.2008 року за реєстровим № 1751.

Згідно відповіді відділу в Іршавському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 12.09.2018 року № 11-7-0.21-131/101-19 за ОСОБА_1 земельні ділянки на території Іршавського району не зареєстровані, кадастрові номери присвоювались кадастровими реєстраторами по довідці.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.05.2019 року за № 165676395 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 8230868, однак право власності на земельну ділянку площею 0,23 га, яка розташована на території с. Білки Білківської сільської ради, кадастровий номер :03:001:0030, :03:001:0054, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства не зареєстровано.

В ході виконавчого провадження згідно відповідей на запити до реєєструючих майно установ встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення, окрім майна переданого у іпотеку.

Приватний виконавець зазначає, що 03.06.2019 року здійснено виїзд за адресою місця проживання боржника: АДРЕСА_2 , яка знаходилася вдома та пояснила, що про відкриття виконавчого провадження їй відомо, виклик на 05.06.2019 року отримала. Проте повідомила про неможливість виконання рішення суду у зв`язку з важким матеріальним становищем. Щодо оформлення права власності на земельні ділянки в АДРЕСА_1 пояснила, що претензій щодо звернення стягнення на вищезазначене майно не має та просить вжити заходів щодо його реалізації з метою погашення суми боргу перед стягувачем. Зі слів ОСОБА_1 , вона в будинку за адресою: АДРЕСА_3 не проживає та ніколи не проживала. Будь-які документи щодо земельних ділянок в с. Білки у неї відсутні та оформлення права власності не здійснювалося у зв`язку з відсутністю коштів.

А тому на підставі вищенаведеного, з огляду на те, що боржником не зареєстровано право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку, що виключає можливість звернення стягнення на нього та як наслідок невиконання виконавчого листа № 2-2066/11 приватний виконавець просить подання задовольнити.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився, хоча про час та місце розгляду подання був повідомлений. Подав до суду заяву про розгляд подання без його участі.

Боржник та стягувач в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

На підставі ч.4 ст. 440 ЦПК України суд розглядає подання у відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

За ч.1 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», а також згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, виконання судового рішення є завершальною частиною судового процесу та невід`ємною складовою гарантованого державою права на справедливий суд.

В силу вимог ч.ч.2,3 статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями п. 9 ч.3 статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення віднесено до основних засад судочинства.

Обов`язковість виконання судових рішень, як невід`ємна складова частина права громадянина на справедливий суд, встановлена також практикою Європейського Суду з прав людини та відповідними нормами (ст.6, 13, ст.1 Першого протоколу) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine, №60750/00, 20.07.2004) ЄСПЛ беззастережно зазначив, що передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 440 ЦПК України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює заходи примусового виконання рішень, якими є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.О. знаходиться виконавче провадження № 58638448 по виконанню виконавчого листа № 2-2066/11, виданого 26.02.2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості в розмірі 910415,60 грн. та судових витрат в розмірі 1820 грн.

Рішення суду на даний час не виконане.

В ході виконавчого провадження згідно відповідей на запити до відповідних органів встановлено, що доходи у боржника ОСОБА_1 відсутні, також відсутнє майно на яке може бути звернене стягнення, окрім майна, переданого в іпотеку.

Також встановлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між покупцем-іпотекодавцем ОСОБА_1 та представником продавця ОСОБА_4 ОСОБА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. від 17.08.2008 року за реєстровим № 1751, ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,23 га, яка розташована на території с. Білки Білківської сільської ради, кадастровий номер :03:001:0030, :03:001:0054, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, право власності на яку не зареєстроване в установленому законом порядку.

А тому на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про звернення стягнення на вищезазначене майно підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки № 1760 від 17.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. та договору купівлі-продажу земельної ділянки, а саме: земельну ділянку площею 0,23 га, яка розташована на території с. Білки, Білківської сільської ради, Іршавського району, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарств.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук