У Х В А Л А

09.06.2020 Справа №1915/6783/2012

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на дії старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Корнатої Р.О.,місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Київська, буд. 3А про визнання незаконною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся досуду із скаргою на дії старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Корнатої Р.О. про визнання незаконною та скасування постанови від 19.09.2018 року про накладення штрафу по виконавчому провадженні №20670993 винесеної старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Корнатою Р.О.

В обґрунтування скарги зазначив,що 30.07.2010 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №АСВП 20670993 з примусового виконання виконавчого листа №2-153 від 16.07.2010 року виданого Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання дочки ОСОБА_3 , 2001 року народження, починаючи з 07.05.2009 року до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з цим скаржник просить визнати незаконною та скасувати постанову від 19.09.2018 року про накладення штрафу по виконавчому провадженні №20670993 винесену старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнатою Р. О.

Ознайомившись, перевіривши та оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 30 липня 2010 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №АСВП20670993 з примусового виконання по виконавчому листі №2-153 від 16.07.2010 року виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в користь ОСОБА_2 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання дочки ОСОБА_3 , 2001 року народження починаючи з 07.05.2009 року до досягнення дитиною повноліття.

19 вересня 2018 року старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Корнатою Р.О.винесено постанову ВП № 20670993 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 50 % від суми заборгованості 54 870,75 грн., що складає 27 435,80 грн.

Частиною 2 статті 74 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Із змісту скарги вбачається, що боржником у виконавчому провадженні оскаржуються дії державного виконавця, пов`язані не з виконанням виконавчого документа, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, а саме, щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 20670993 від 19.09.2018 р., винесеної старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Корнатою Р.О.про накладення штрафу тобто рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання не судового рішення, а рішення інших органів (посадових осіб), зокрема старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верхового Суду, викладеними у постановах від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18) та від 13 червня 2018 року у справі № 307/1451/15-ц (провадження № 14-177цс18).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Корнатої Р.О. про визнання незаконною та скасування постанови, з підстави, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 186 ЦПК України, зазначено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Одночасно, суд повідомляє заявника, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Тернопільського окружного адміністративного суду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 186, 260, 261, 352-354, 447 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкриті провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Корнатої Р.О. про визнання незаконною та скасування постанови.

Роз`яснити заявнику право на звернення з відповідним позовом на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства України до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала суду складена та підписана 09 червня 2020 року.

СуддяО. М. Вийванко