ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м.Суми

Справа №592/3548/19

Номер провадження 22-ц/816/927/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Орлова І. В.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2020 року, постановлену у складі судді Сидоренко А.П. в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст судового рішення складено 26 лютого 2020 року -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі Зарічний ВДВС), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна.

Свої вимоги мотивує тим, що за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 лютого 2006 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_2 , 2003 року народження. У зв`язку із заборгованістю зі сплати аліментів в загальному розмірі 32 910,15 грн, постановою державного виконавця від 26 березня 2018 року на його кошти на картковому рахунку № НОМЕР_1 був накладений арешт в межах суми заборгованості. Постановою державного виконавця від 25 червня 2018 року за наслідками розшуку майна, на його автомобіль Ауді 80, 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , також було накладено арешт, вилучено та передано на зберігання до Сумської філії СЕТАМ.

У зв`язку з погашенням заборгованості в повному обсязі, уточнивши позовні вимоги, просить зняти арешт з належних йому грошових коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 та з автомобіля Ауді 80, 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 24 лютого 2020 року закрив провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Скасував заходи забезпечення позову, що накладені ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 травня 2019 року у вигляді заборони Зарічному ВДВС вчиняти дії щодо проведення торгів з примусової реалізації арештованого майна автомобіля Ауді 80, 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Скасував заходи забезпечення позову, що накладені ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2019 року у вигляді заборони Регіональному сервісному центру МВС в Сумській області вчиняти дії щодо перереєстрації автомобіля Ауді 80, 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , за новим власником переможцем електронних торгів, що відбулися 15 квітня 2019 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що закриття провадження у справі на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, на яке послався суд, можливе лише у випадку, коли суд встановить відсутність спору на час пред`явлення позову, а не припинення його існування під час розгляду справи. Вказує, що суд дійшов помилкового та передчасного висновку про закриття провадження у справі, оскільки на момент подачі позовної заяви предмет спору був наявний, чим порушив його право на ефективний судовий захист.

Від Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням карантину. Колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки свою позицію стосовно доводів апеляційної скарги відділ державної виконавчої служби мав можливість викласти у відзиві на апеляційну скаргу. Проте таким правом не скористався. Враховуючи предмет оскарження, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка представника відділу державної виконавчої служби, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду даної справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, представника ОСОБА_3 адвоката Черненко Д.О., який заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 06 березня 2008 року Ковпаківський районний суд м. Суми видав дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , 2003 року народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с. 179).

Постановою державного виконавця Зарічного ВДВС від 26 березня 2018 року у виконавчому провадженні ВП №38880012 накладено арешт на грошові кошти, які належать ОСОБА_1 у межах суми заборгованості в розмірі 32 910,15 грн (а.с. 5).

Постановою державного виконавця Зарічного ВДВС від 26 березня 2018 року у виконавчому провадженні ВП №38880012 оголошено розшук майна боржника: автомобіля Ауді 80, 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 6).

Постановою державного виконавця Зарічного ВДВС від 25 червня 2018 року у виконавчому провадженні ВП №38880012 здійснено опис та арешт майна боржника, а саме автомобіля Ауді 80, 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 7-8).

З розрахунку державного виконавця Зарічного ВДВС №12 від 17 вересня 2018 року вбачається, що станом на вересень 2018 року ОСОБА_1 сплатив аліменти в розмірі 38 248,64 грн (а.с. 10).

У протоколі №399030 проведення електронних торгів вказано, що 15 квітня 2019 року автомобіль Ауді 80, 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , проданий за ціною 46 275 грн учаснику №15, а саме ОСОБА_3 (а. с. 62, 92).

Згідно акту видачі майна переможцю електронних торгів від 16 травня 2019 року, автомобіль Ауді 80, 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , переданий ОСОБА_3 , без реєстраційних документів (а.с. 93).

Постановою державного виконавця Зарічного ВДВС від 22 травня 2019 року у виконавчому провадженні ВП №38880012 знято арешт з автомобіля Ауді 80, 1991 року випуску, який був придбаний на електронних торгах 15 квітня 2019 року (а.с. 187).

Постановою державного виконавця Зарічного ВДВС від 14 червня 2019 року у виконавчому провадженні ВП №38880012 знято арешт з карткового рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 188).

У довідці територіального сервісного центру №5946 від 22 червня 2019 року вказано, що станом на 22 червня 2019 року за ОСОБА_1 з 10 серпня 2013 року зареєстровано автомобіль Ауді 80, 1991 року випуску, та зазначено про наявні обмеження на проведення реєстраційних операцій стосовно транспортного засобу (а.с. 90).

Постановою державного виконавця Зарічного ВДВС від 28 січня 2020 року у виконавчому провадженні ВП №38880012 у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів знято арешт з усіх рахунків, що належать боржнику (а.с. 192).

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що постановами державного виконавця від 22 травня 2019 року та 14 червня 2019 року знято арешт з автомобіля Ауді 80, 1991 року випуску, та з карткового рахунку № НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_1 , отже у справі відсутній предмет заявленого позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, так як суд дійшов їх правильно встановивши обставини справи, з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При перегляді даної цивільної справи, колегія суддів вважає за доцільне звернутися до правового висновку, який викладений у постанові Верховного суду від 03 травня 2018 року у справі №404/251/17.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції правильно встановлено, що на даний час предмет позову, а саме арешт автомобіля та коштів на рахунку у банку знятий державним виконавцем Зарічного ВДВС відповідними постановами, у зв`язку з чим між сторонами в даній справі не залишилось спору щодо зняття арешту зі спірного майна. З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 в порядку ст. 447 ЦПК України оскаржувались постанови державного виконавця про опис та арешт автомобіля та грошових коштів, які є предметом позову в даній справі. Постановою Апеляційного суду Сумської області від 03 грудня 2018 року у задоволенні його скарги відмовлено.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що провадження у справі може бути закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України лише в разі встановлення відсутності предмету спору на час пред`явлення позову, а якщо предмет позову став відсутнім після відкриття провадження у справі, то ЦПК містить інші процесуальні способи припинити спір, як про це зазначено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №456/847/18, колегія суддів зазначає таке.

У вказаній постанові зазначено, що якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Однак, колегія суддів переконана, що перелічені дії та процесуальні можливості передбачені саме для сторін у справі.

Поряд з цим, новим ЦПК України запроваджено право суду закрити провадження у справі, якщо він дійде висновку, що у зв`язку з діями сторін чи настанням певних обставин між останніми не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Крім того, продовження розгляду справи при відсутності юридичного спору не буде відповідати завданню цивільного судочинства щодо своєчасності такого розгляду та здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

До того ж, ОСОБА_1 , посилаючись в апеляційній скарзі на порушення його права на ефективний судовий захист у зв`язку з постановленням оскаржуваної ухвали, не зазначив які саме його права чи інтереси при цьому порушуються та як буде досягнуто мети ефективного захисту його порушених прав та інтересів у зв`язку із скасуванням судового рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову, і така відмова визнана судом).

Колегія суддів роз`яснює ОСОБА_1 право звернутися до суду з відповідним клопотанням, оскільки за відсутності такого клопотання суд не має підстав вирішувати питання про повернення позивачеві суми сплаченого судового збору.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2020 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : С.Г. Хвостик

І.В. Орлов