Провадження №2/522/629/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2020 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Бойко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи - Приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Носенко Олександра Володимировича, про визнання майна іпотекою банку, відновлення відомостей у Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 04 грудня 2009 р. позовні вимоги Банку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 були задоволені: стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 921 480,34 гривень та судові витрати у сумі 1950,00 гривень.

Позивач зазначає, що Позичальник продовжує не виконувати свої грошові зобов`язання, в зв`зку з чим, станом на 22.03.2019 року загальна заборгованість за наданим ОСОБА_1 кредитом складає 226 076,44 дол. США, в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 6 162 009,76 гривень.

При цьому, всупереч вимогам Договору іпотеки, ОСОБА_1 не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, та без отримання на це належної письмової згоди від Банку незаконно здійснила переобладнання квартири та змінила адресу заставного майна на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 10.07.2019 року заяву позивача про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвалою суду від 24.07.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві 10 денний строку на усунення недоліків.

15.08.2019 року недоліки в позові усунуті.

Ухвалою суду від 20.08.2019 року заяву позивача про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвалою суду від 20.08.2019 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 24.09.2019 року.

У зв`язку з неявкою сторін, підготовче засідання, призначене на 24.09.2019 року не відбулося та було відкладене на 13.11.2019 року.

13.11.2019 року у зв`язку з неявкою відповідача підготовче засідання перенесено на 21.01.2020 року.

21.01.2020 року судом протокольною ухвалою підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті на 27.02.2020 року.

У судовому засіданні 27.02.2020 ухвалено проводити розгляд справи в заочному порядку, слухання справи відкладено на 26.03.2020 року.

У судове засідання 26.03.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату і місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримано.

Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідач викликалася до суду за місцем своє офіційної реєстрації та отримувала кореспонденцію, яка надходила з суду.

Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, слухає справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 квітня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та громадянкою ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 014/0077/74/51305, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії 104 000 доларів США 00 центів строком до 21.04.2026 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 11,5 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором.

В забезпечення належного виконання умов Кредитним договором, 27 квітня 2006 року між Банком та громадянкою України ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Носенко О.О. 27.04.2006 року, реєст. № 761, згідно умов якого виконання зобов`язань за Кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: житловою квартирою АДРЕСА_1 загальною площею 114,5 кв.м., житловою площею 79,6 кв.м., і складається з чотирьох жилих кімнат, яка належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване 26.12.2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що вбачається з витягу про реєстрацію права власності КП «ОМБТІ та РОН» №17222553 від 26.12.2007 року, підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності / САВ 375337 / від 24.12.2007 року, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради

Крім того, згідно витягу про реєстрацію права власності КП «ОМБТІ та РОН» №17222581 від 26.12.2007 року, за ОСОБА_1 26.12.2007 року зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 , підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності / САВ 375338 / від 24.12.2007 року, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Згідно інформаційної довідки №157151651 від 21.02.2019 року відомості про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 відсутні. При цьому, по даній квартирі існує обтяження у вигляді іпотеки на підставі договору іпотеки №761 від 27.04.2006 року, приватний нотаріус Носенко О.В., реєстраційний номер обтяження №3155863.

Згідно інформаційної довідки № 157151961 від 21.02.2019 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

25.03.2019 року АТ «Райффайзен банк Аваль» надсилав ОСОБА_1 вимогу про виконання грошового зобов`язання за кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов`язання є невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Позивач посилається на те, що в результаті зловмисних дій відповідачки, які виразилися в переобладнанні та зміні адреси заставного майна, що здійснене без згоди банку, останній не може стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, а відтак просить визнати іпотекою як квартиру АДРЕСА_3 .

Однак, суд не може погодитися з таким твердженням позивача, враховуючи те, що квартира АДРЕСА_2 , на даний час згідно відомостей державного реєстру іпотек, обтяжена іпотекою за Договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Носенко О.О. 27.04.2006 року, реєст. № 761, а, відтак, банк, як іпотекодержатель не позбавлений можливості задовольнити свої вимоги по стягненню заборгованості за кредитним договором за рахунок даного майна.

Банк зазначає, що в результаті невиконання відповідачем рішення Приморського районного суду м. Одеса від 04 грудня 2009 року, яким позовні вимоги Банку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 були задоволені та стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 921 480,34 гривень та судові витрати у сумі 1950,00 гривень, станом на 22.03.2019 року загальна заборгованість ОСОБА_1 складає 226076,44 долара США, що є еквівалентом 6162009,76 грн.

Однак, згідно правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2019 року справа № 175/4753/15-ц, банк втрачає право повторно стягувати заборгованість за тілом кредиту, проценти та пеню, нараховані в межах строку дії кредитного договору при наявності судового рішення про стягнення цих сум, а також проценти та неустойку після закінчення строку дії кредитного договору.

Тобто, перерахунок банком загальної суми заборгованості вже після винесення судом рішення про стягнення цієї заборгованості є неправомірним, а отже і вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором № 014/0077/74/51305 від 21.04.2006 року саме у сумі 223473 дол. США 36 центів, є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

В зв`язку з чим, підстави для визнання іпотечним майном квартири АДРЕСА_2 , відсутні, оскільки право власності на цю квартиру отримано відповідачем на підставах, неправомірність яких, позивачем не доведена, а, відтак, підстав вважати реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на вказану квартиру, як намагання останньою уникнути відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у суду, наразі, немає.

Таким чином, суд доходить висновку про необгрутованість вимог позивача повністю та відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (, м. Херсон, вул. Ушакова, 53) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ), за участі третьої особи - Приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Носенка Олександра Володимировича (м. Одеса. вул. Преображенська, 35-А, офіс 2), про визнання майна іпотекою банку, відновлення відомостей у Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 02.04.2020 року.

Суддя: В.Я. Бондар