Справа № 645/6016/20
Провадження № 2-о/645/171/20
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я з а я в и б е з р у х у

26 жовтня 2020 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Мартинова О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про встановлення факту що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Представник заявника - ОСОБА_5 , що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 05 вересня 2020 року, звернулася до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме: належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло від 20.01.199 року виданого Управлянням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на квартиру АДРЕСА_1 , де співвласником зазначена ОСОБА_6 є ОСОБА_1 .

Дослідивши заяву з доданими до неї документами, приходжу до висновку про залишення її без руху як таку, що подану без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 та 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Главою 6 Цивільного процесуального кодексу України врегульовано порядок розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України N5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт,що має юридичне значення;встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України N5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по- батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, немає можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Тобто за змістом даної статті суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту форми позовної заяви, так і вимогам щодо змісту такої заяви, передбаченим ЦПК України. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

У доданих до заяви додатках не містяться докази про те, що заявник звертався до відповідних органів для внесення виправлень свідоцтво про право власності на житло від 20.01.1999 року, а також доказів неможливості внести необхідні виправлення.

При цьому, представник заявника надає копію адвокатського звернення до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економики та комунального майна Харківської міської ради від 01.10.2020 року, про надання належним чином завірених документів на підставі яких було приватизовано квартиру АДРЕСА_1 та видано свідоцтво про право власності на зазначену квартиру, однак відповіді до заяви не надано.

Крім того, в порушення п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві не зазначено мету встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки саме зазначення мети встановлення юридичного факту дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Також в порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, матеріали справи не містять підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За таких підстав, заявнику необхідно усунути вищевказані недоліки шляхом направлення до суду уточненої заяви, в якій заявнику необхідно вказати з якою метою необхідно встановити факт; причини неможливості одержання документів, що посвідчують цей факт.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України, суд встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, зважаючи на те, що заявником не додержано вимог щодо оформлення заяви, визначені недоліки є суттєвими і такими, що можуть вплинути на якість розгляду справи по суті в разі їх не усунення, суд прийшов до висновку про необхідність надання заявнику строку для приведення заяви у відповідність з вимогами закону.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про встановлення факту що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати представнику заявника строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -