Справа № 604/1121/19
Провадження № 2/604/138/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого-судді - Сташківа Н.Б.

за участі секретаря судового засідання - Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Підволочиськ Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до Регіонального сервісного центру, № 6841 МВС у Хмельницькій області, юридична адреса: 29008, м. Хмельницький вул.. Західно-Окружна,11/1, про зняття арешту з автомобіля,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом до Регіонального сервісного центру, № 6841 МВС у Хмельницькій області про скасування арешту з належного йому транспортного засобу, а саме з автомобіля марки ВАЗ - 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_3, застосованого постановою слідчого Підволочиського РВ УМВС України в Тернопільській області Осадця С.М. від 02 лютого 2008 року як вид забезпечення цивільного позову та з метою виконання вироку Підволочиського районного суду від 03 листопада 2008 року в частині відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що він є власником легкового автомобіля марки ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить йому на підставі свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_3 від 14.08.1996 року.

В рамках кримінального провадження відносно нього за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України слідчим Підволочиського РВ УМВС в Тернопільській області Осадця С.М. було накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даний арешт накладено 02.02.2008 року згідно документу № 92 першим ВРЕВ по обслуговуванню м. Хмельницького, Хмельницького та Волочиського району.

Вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03.11.2008 року по справі № 1-75/08р. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України було звільнено від покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік. Крім того, було задоволено цивільний позов приватного підприємства «Украгрохолдінг-2007» та стягнуто з ОСОБА_1 124 849,40 гривень. В вироку суду вказівок щодо арештованого майна позивача не було зазначено.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 19.11.2009 року по справі №5-92/2009 ОСОБА_1 звільнено від покарання, проте жодного слова про арешт автомобіля ВАЗ-21011 в постанові суду не зазначено.

18 листопада 2008 року вказаний вирок набрав чинності та був направлений для виконання у відділ виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області за місцем проживання боржника.

Протягом 2008-2019 років Волочиським відділом державної виконавчої служби Хмельницької області вживались заходи щодо стягнення цивільного позову в сумі 124 849,40 гривень з позивача. В тому числі було проведено аукціон з продажу автомобіля ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу.

Згідно постанови про закриття виконавчого провадження № 10614334 від 26.11.2019 року заборгованість щодо сплати цивільного позову в сумі 124 849,40 гривень у позивача відсутня та сплачена в повному обсязі, крім того повністю погашено виконавчий збір та витрати.

Позивач звернувся в регіональний сервісний центр № 6841 МВС в Хмельницькій області щодо наявності арешту на автотранспортні засоби, що належать позивачу.

Згідно картки реєстрації арешту на автомобіль ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_3 накладено арешти двох установ, зокрема РВВС УМВС, а саме слідчим Підволочиського РВ УМВС в Тернопільській області Осадця С.М.

Таким чином, виникла необхідність звернутись до суду, в зв`язку з повним погашенням заборгованості по кримінальній справі № 1-75/08р., згідно якої було накладено арешт на автомобіль ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з проханням зняти арешт з автомобіля ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_3 .

Ухвалою судді від 25 лютого 2020 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомлення сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі. Крім того щодо відзиву РСЦ № 6841 МВС в Хмельницькій області від 19 березня № 31/22-983, в якому відповідач заперечує проти позову так як він не отримував документів про зняття арешту від відповідного належного органу, - позивач зазначає, що саме з тієї причини змушений звернутися до суду із заявою про зняття арешту з автомобіля.

Відповідач - представник Регіонального сервісного центру № 6841 МВС у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, подав до суду відзиву на позов, у якому просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зняття арешту з автомобіля відмовити в повному обсязі, посилаючись на те,що державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення (ст. 34 «Реєстрація та облік транспортних засобів» Закону України "Про дорожній рух" (далі - Закон). Державна реєстрація і облік вказаних вище транспортних засобів здійснюється територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, а їх порядок встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок зазначеної вище реєстрації встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 «Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» із змінами та доповненнями (далі - Порядок).

Загальні положення даного Порядку вказують, що встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку - особи, які порушують цей порядок, несуть відповідальність згідно із законом.

Пунктом 15 Порядку передбачено, у разі наявності відомостей про арешт або розшук транспортного засобу його реєстрація не проводиться. Реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, проводиться за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.

Згідно п. 41 забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту.

Перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.

Відповідно до ст. 34 Закону державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до постанови КМУ від 28.10.2015 №889 «Про утворення територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ» та Положення про регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області затвердженого Наказ Міністерства внутрішніх справ України 7 листопада 2015 року № 1422 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 19 травня 2017 року № 423) регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області створено як юридичну особу публічного права.

Пунктом 25 Положення про регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1422 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 19 травня 2017 року № 423) передбачено, що основним завданням РСЦ МВС в Хмельницькій області є: забезпечення внесення до Єдиного державного реєстру МВС інформації про накладення або зняття обмежень щодо транспортних засобів уповноваженими на те органами.

Відповідно до вимог наказу МВС від 30.11.2015 №1532 «Про ліквідацію Департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України, Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС, управлінь Державної автомобільної інспекції ГУМВС, УМВС України в Автономній Республіці Крим, областях» здійснюється ліквідація Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Хмельницькій області без правонаступництва.

Згідно бази даних «Автомобіль-Арешт», на автомобіль марки ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 02.02.2008, на підставі документа № 92 від 02.02.2008 слідчого Підволочиського РВ УМВС Осадця С.М. накладено арешт Першим ВРЕР.

Рішення щодо зняття вказаного вище арешту від уповноважених на те органів, не надходило.

Оскільки, накладення арешту на вказаний транспортний засіб здійснювалась 02 лютого 2008 року працівниками УДАІ УМВСУ в Хмельницькій області, Регіональний сервісний центр не може нести відповідальність за будь-які дії іншої юридичної особи з наведених вище підстав.

Крім того подали заяву, згідно якої просять справу розглянути без його участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на підставі свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_3 від 14.08.1996 року.

В рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України слідчим Підволочиського РВ УМВС в Тернопільській області Осадця С.М. було накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даний арешт накладено 02.02.2008 року згідно документу № 92 першим ВРЕВ по обслуговуванню м. Хмельницького, Хмельницького та Волочиського району.

Вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03.11.2008 року по справі № 1-75/08р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік. Крім того, вироком задоволено цивільний позов приватного підприємства «Украгрохолдінг-2007» та стягнуто з позивача 124 849,40 гривень. У вироку суду вказівок щодо арештованого майна позивача не зазначено.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 19.11.2009 року по справі №5-92/2009 ОСОБА_1 звільнено від покарання. Про зняття арешту автомобіля ВАЗ-21011 у постанові суду не зазначено.

18 листопада 2008 року вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03.11.2008 року по справі № 1-75/08р. набрав чинності та був направлений для виконання у відділ виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області за місцем проживання боржника.

Протягом 2008-2019 років Волочиським відділом державної виконавчої служби Хмельницької області вживались заходи щодо стягнення цивільного позову в сумі 124 849,40 гривень з позивача. В тому числі було проведено аукціон з продажу автомобіля ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу.

Згідно постанови про закриття виконавчого провадження № 10614334 від 26.11.2019 року заборгованість щодо сплати цивільного позову в сумі 124 849,40 гривень позивачем сплачена в повному обсязі, крім того повністю погашено виконавчий збір та витрати, у зв`язку з чим виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-75 від 03 листопада 2008 року закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

У частинах 1 та 3 ст. 2 ЦПК України (у редакції, що діяла на час звернення позивача до суду) передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV«Про міжнародне приватне право». Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені статтею 15 ЦПК України(у редакції, чинній на час подання позову), згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Ст. 19 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій) визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України 2012 року підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (частина друга статті 174 КПК України 2012 року).

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина 4статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

Зокрема, згідно зі статтею 170 КПК України завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Проте, арешт на спірні приміщення було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі щодо обвинувачення ОСОБА_1 на підставі положень КПК України 1960 року.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Арешт на автомобіль марки ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений слідчим Підволочиського РВ УМВС в Тернопільській області Осадця С.М. 02.02.2008 року згідно документу № 92 першим ВРЕВ по обслуговуванню м. Хмельницького, Хмельницького та Волочиського району в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У справі, яка переглядається, суд встановив, що арешт на спірне майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі щодо обвинувачення ОСОБА_1 , який є власником спірного майна, та звернувся з позовом про зняття арешту.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу)

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа як суб`єкт цивільних, земельних, сімейних правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Тобто у контексті зазначених норм процесуального права здійснення розгляду справ за правилами іншого судочинства означає наявність у законодавстві чітко й однозначно сформульованих підстав і порядку вирішення відповідних правових питань судом іншої юрисдикції, що дає заінтересованій особі обґрунтовані підстави розраховувати на вирішення ним спору по суті.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливого суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, відповідно до статті 13 Конвенції повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 Цивільного кодексу України, далі -ЦК України).

Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Із огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79, 80 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги є заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Крім того, суд вважає, що вирішення зазначеного питання судом у порядку цивільного судочинства не призведе до заміщення ним функцій суду кримінальної юрисдикції та не може завдати шкоди інтересам кримінального провадження. Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі № 766/21865/17.

Таким чином, судом встановлено що необхідність в накладенні арешту в кримінальному провадженні відпала, порушується право власності позивача, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 3, 15, 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст. ст. 6-13, 15, 16, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до Регіонального сервісного центру, № 6841 МВС у Хмельницькій області, юридична адреса: 29008, м. Хмельницький вул.. Західно-Окружна,11/1, про зняття арешту з автомобіля - задоволити.

Скасувати арешт транспортного засобу, а саме автомобіля марки ВАЗ - 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1979 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , що згідно свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_3, виданого 14 серпня 1996 року, належить ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , застосованого постановою слідчого Підволочиського РВ УМВС України в Тернопільській області Осадця С.М. від 02 лютого 2008 року як вид забезпечення цивільного позову та з метою виконання вироку Підволочиського районного суду від 03 листопада 2008 року в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя - підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків