Справа № 175/4526/19
Провадження № 2/175/1294/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Іщенко Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якому просив суд встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право особистої власності житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_1 від 01.02.1991 року виданого виконавчим комітетом Дніпропетровського районного ради народних депутатів, яке було видано на підставі рішення виконкому від 30.10.1990 року за №284 та зареєстрованого в БТІ 01.02.1991 року за реєстровим номером №69-1; в порядку спадкування за заповітом визнати на ним, ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 38,2 кв.м., загальною площею 70,7 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с.48).

Представник відповідача Новоолександрівської сільської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області до складу якого входить с. Волоське, надав суду лист про розгляд справи без участі представника сільради (а.с.47).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 12 листопада 2018 року (а.с.13). Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку (кадастровий номер :02:007:0008) площею 0,2300 га та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Ще за часи свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким належні їй земельну ділянку та житловий будинок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , заповідала своєму сину ОСОБА_1 (а.с.32).

Позивач у встановлений законом строк, звернувся до державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, внаслідок чого була заведена спадкова справа №25/2019.

18 жовтня 2019 року на ім`я ОСОБА_1 , державним нотаріусом було видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.16) на земельну ділянку (кадастровий номер :02:007:0008) площею 0,2300 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на території АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №150675 виданого Волоською сільською радою 29 серпня 2007 року на підставі рішення №7 від 21 лютого 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землею за №15 (а.с.14). Однак, у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки не підтверджено факт належності спадкового майна спадкодавиці ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 жовтня 2019 року (а.с.20). Оскільки, позивач не має змоги в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, він був вимушений звернути до суду з позовом з метою захисту своїх права та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Встановлено, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 01 лютого 1991 року заповнено на російській мові, тому прізвище ім`я по батькові особи якій видано свідоцтво (власника будинку) вказано як « ОСОБА_2 », тоді як бланк свідоцтва складено на українській мові і логічно було б заповнювати правовстановлюючий документ на українській мові згідно паспорта спадкодавці на ім`я « ОСОБА_2 » (а.с.36-37).

Згідно довідки Новоолександрівської сільської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області №6316 від 13 вересня 2019 року, поштову адресу « АДРЕСА_1 » було змінено на поштову адресу « АДРЕСА_1 » (а.с.34).

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що внаслідок заповнення Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 01 лютого 1991 року на російській мові та зазначення прізвища ім`я та по батькові власника будинку як « ОСОБА_2 », правовстановлюючий документ не відповідає вимогам, що дає змогу встановити відповідність заявлених прав документам та подальшому оформленню спадкових майнових прав ОСОБА_1 на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та розпорядження майном. Оскільки вказаний факт має для позивача юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо, суд вважає за необхідне встановити факт належності спадкодавиці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 01 лютого 1991 року виданого на підставі рішення виконкому Дніпропетровської районної Ради народних депутатів №284 від 30 жовтня 1990 року на ім`я « ОСОБА_2 ».

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз`яснень абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщин.

Відповідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб передбачений законом, у тому числі шляхом визнання права.

За змістом вимог ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають державній реєстрації, а відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач прийняв спадщину після смерті матері і є спадкоємцем за заповітом, право власності спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги, оскільки судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на визнання його права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,7 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 182, 328, 346, 392, 1216, 1217, 1218, 1268, 1296 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, ст. 12, 13, 76-80, 89, 130, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт належності спадкодавиці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_1 від 01 лютого 1991 року, виданого на підставі рішення виконкому Дніпропетровської районної Ради народних депутатів №284 від 30 жовтня 1990 року та зареєстрованого в реєстрову книгу за №69-1 на ім`я « ОСОБА_2 ».

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 05 червня 2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,7 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.