Справа № 643/7359/20
Провадження № 2/643/2913/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2020 Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 1 869 979 грн. 80 коп.
Ухвалою суду від 18.05.2020 зазначену позовну заяву залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 177 ЦПК України, а саме, до позовної заяви позивачем не додані документи на підтвердження сплати судового збору, розмір якого за цим позовом становить 28049,70 грн. Позивачу наданий строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснено, що у разі неусунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною.
Копія ухвали отримана позивачем 02.06.2020.
До суду 10.06.2020 надійшла заява позивача, направлена засобами поштового зв`язку 05.06.2020, про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру або відстрочення його сплати до ухвалення судового рішення, а у разі задоволення позову покладення сплати судового збору на відповідача; у випадку відмови у задоволенні заяви, продовжити позивачу встановлений ухвалою суду від 18.05.2020 строк для сплати судового збору і надання документів про його сплату.
На обґрунтування заяви позивач посилається на те, що військовою частиною НОМЕР_1 станом на 01.05.2020 використано майже весь наявний фінансовий ресурс за видатками на сплату судового збору.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Перелік підстав відстрочення сплати судового збору, звільнення від сплати судового збору та зменшення його розміру є вичерпним.

Таким чином, відповідно до вимог діючого законодавства, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, або зменшення його розміру, або відстрочення сплати судового збору позивачу відсутні.

Відповідно до положень ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Суд дійшов до висновку про продовження строку, встановленого ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.05.2020, для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 127, 175, 177, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, відмовити.

Продовжити позивачу строк для усунення недоліків заяви шляхом надання до суду документів на підтвердження сплати судового збору у розмірі 28049,70 грн., на строк - 10 днів, з дня отримання нею копії цієї ухвали і попередити, що у разі не усунення недоліків заява буде вважатися неподаною.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Поліщук