Справа № 654/2141/18
Провадження №2/654/54/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ширінської О.Х.,

за участі секретаря Друговин В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, упущеної вигоди, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася із вище вказаним позовом первісно до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 20.08.2018 р. відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Голопристанського районного суду від 06.12.2018 р. провадження у справі було зупинено у зв`язку із смертю відповідача по справі ОСОБА_4 , до залучення для участі у справі правонаступника після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 29.05.2019 року провадження у справі було поновлено, зобов`язано державного нотаріуса Голопристанського районного нотаріального округу Негру О.А. надати інформацію щодо заведення спадкової справи та кола спадкоємців після смерті ОСОБА_4

11.06.2019 р. отримана відповідь від державного нотаріуса Негра О.А. про заведення спадкової справи № 4л/2019 в Приморській державній нотаріальній конторі в м. Одеса, про що надана відповідна інформаційна довідка зі Спадкового реєстру.

Ухвалою суду від 14.06.2019 р. витребувано в Приморській державній нотаріальній конторі у м. Одеса доказ належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу Голопристанського районного суду Херсонської області надійшла сканована копія витребуваної спадкової справи.

Ухвалою суду від 04.12.2019 р. залучено до участі в якості відповідача правонаступник померлого ОСОБА_4 його доньку ОСОБА_2 , яка зареєстрована та проживає в м. Одеса.

Ухвалою суду від 22.01.2020 року підготовче провадження закінчено, справа призначена до судового розгляду по суті на 19.02.2020 року о 14.00 год.

Сторони у справі неодноразово повідомлялися у процесуальний спосіб про день, час і місце розгляду даної справи.

В судовому засіданні 23.03.2020 року сторони участі не приймали з різних причин.

Представника позивача адвокат Данилов О.Ф. направив до суду клопотання в порядку ст. 211 ЦПК України про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Чухрай В.М. подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника. Позовні вимоги не визнав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день і час слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку, заяв та клопотань не надходило.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

І. Обґрунтування заявлених позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 у своєму позові зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу № 2379 від 11.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Черкашиною Н.І., являється єдиним власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Дана обставина також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Також на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, вона придбала земельну ділянку за вказаною адресою, на якій знаходиться житловий будинок, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0468. Будь-які інші особи у вказаному будинку не були зареєстровані та не проживали. За власні кошти, після придбання будинку нею було зроблено ремонт, обладнано його побутовою технікою та кондиціонерами, меблями, посудом та ін. В будинку також знаходились її особисті речі, прикраси, тощо.

4 травня 2017 року вона приїхала у свій будинок та побачила, що замки в ньому зрізані, замінені і в будинку знаходились відповідачі та інші особи, які самовільно, без попередження, без її згоди та дозволу вселилися до її будинку.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.08.2017 р. у цивільній справі № 654/1389/17, яке набрало законної сили 05.12.2017, ОСОБА_1 усунено перешкоди у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, що розташовані в АДРЕСА_1 та виселено з цього будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які самовільно захопили вказане майно. Дане рішення було виконане у лютому 2018 року, ВДВС Голопристанського РУЮ примусово виселило відповідачів.

При виселенні відповідачів із вказаного будинку, встановлено, що частина майна, що їй належить, було пошкоджено, а саме: пошкоджено м`які меблі та каркаси. Відповідно до кошторису вартість необхідного ремонту становить 3310 грн., пошкоджено внутрішні приміщення, вартість ремонту приміщень будинку становить 20 491 грн., всього 23 801, 00 грн.

Крім того, вказаний будинок придбавався нею не тільки для власного проживання, але й для здавання кімнат під час курортного сезону 2017 року. Після захоплення будинку відповідачами на початку травня 2017 року, вона не мала можливості використовувати будинок за власним бажанням. Також відповідачі самовільно використовували її будинок та здавали кімнати відпочиваючим. Будинок має 9 вільних кімнат (на 32 чоловіка місця), які мала здавати в найм за 250 грн. на добу з однієї людини (10 двокімнатний номер мав використовуватись для власного проживання). Курортний сезон почався з 01.06.2017 і діяв до 15.09.2017 року 3,5 повні місяці, тобто 107 діб.

Таким чином, упущена вигода, передбачена ст. 22 ЦК України, буде складати 1 027 200, 00 грн.

Також вважає, що неправомірними діями відповідачів їй була спричинена моральна шкода, яку оцінює у сумі 500 000, 00 грн.

ІІ. Докази, надані позивачем на підтвердження заявлених вимог.

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого ОСОБА_1 є власником земельної ділянки :02:001:0468 та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.08.2017 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення задоволено, усунено ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з житлового будинку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , без надання іншого житлового приміщення. Вказане рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 05.12.2017 року.

Кошторисний рахунок на ремонт м`якої меблі на суму 3310 грн., Кошторис на ремонт приміщень за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 12 786 грн.

Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 .

Висновок № 50/5/2018 комплексної судової оціночно-будівельної та судової економічної експертизи від 24.10.2018 р., яким встановлено розмір втраченої вигоди від неодержання ринкового розміру орендної плати в оренду житлового будинку АДРЕСА_1 .

становить 333 975, 14 грн.

ІІІ. Правове обґрунтування рішення суду.

Відповідно до ст. 22 ЦК України,

1. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

2. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частинами першою та другою ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, якіза законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Щодо підстав звільнення від доказування, то згідно ч. 4, ч. 5, ч 6 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Склад цивільно-правової відповідальності включає в себе такі елементи, як: 1)протиправна поведінка особи; 2)настання шкоди; 3)причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та настанням шкоди; 4)вина особи, яка завдала шкоди. Відсутність хоча б одного із чотирьох елементів унеможливлює настання цивільної відповідальності за спричинення шкоди.

Обов`язок по доказуванню обставин, викладених у позові, лежить саме на позивачу.

Натомість, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачами по справі, саме їх неправомірними діями була завдана шкода майну позивача, тобто не доведена вина відповідачів, в чому ця шкода полягає, причинний зв`язок між протиправною поведінкою осіб та настанням шкоди.

Крім того, розмір спричиненої шкоди також повинен доводитися належними та допустимими доказами.

Моральна шкода також може бути стягнута за наявності доведеної вини особи та належного обґрунтування її спричинення та розміру.

Щодо вимог позивача про стягнення збитків у виді упущеної вигоди, слід зазначити наступне.

Збитки у виді упущеної вигоди відшкодовуються лише ті, які б могли бути реально отримані.

Виходячи з практики розгляду справ даної категорії Вищим господарським судом, пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі використання зазначених приміщень.

Позивач повинен довести також, що вона могла і повинна була отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідачів стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила її можливості отримати прибуток.

Вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди базуються на розрахунку можливого прибутку у разі передачі в оренду кімнат відпочиваючим у курортний сезон, із розрахунку добової вартості проживання однієї людини у вказаному приміщенні, з урахуванням кількості місць для проживання та визначення певного періоду. Такі розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідачі не здійснювали протиправні дії.

В матеріалах справи відсутні докази наміру передати вказані приміщення у будинку в оренду, а також відсутня інформація щодо середньодобової вартості найму аналогічного житла для відпочинку у курортний сезон в даній місцевості.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивачем не доведена завдана їй матеріальна та моральна шкода, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13,77, 78, 81, 82, 89, 141, 259, 263, 265, 267 ЦПК України, ст. ст. 22, 23 , 1166, 1167, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, упущеної вигоди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі апеляційного скарги через Голопристанський районний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 07.04.2020 року.

Суддя: О.Х. Ширінська