Постанова

Іменем України

10 червня 2020 року

м. Київ

справа № 624/551/16-ц

провадження № 61-3222св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Мажарка», Кегичівська районна державна адміністрація Харківської області,

третя особа - Мажарська сільська рада Кегичівського району Харківської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року в складі колегії суддів: Карімової Л. В., Бурлаки І. В., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Мажарка» (далі - ПОСП «Мажарка»), Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа - Мажарська сільська рада Кегичівського району Харківської області, в якому просив:

1) скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06 липня 2015 року № 29 «Про додаткове включення до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них», яким включено до такого переліку земельну ділянку загальною площею 29,4718 га, кадастровий номер 020000347, із проінвентаризованих земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, рілля, розташовану за межами населеного пункту на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області;

2) визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 03 вересня 2015 року № С-96/0/21-15 у наданні ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки в довгострокову оренду для створення та ведення фермерського господарства як таку, що винесена без врахування законодавства та висновків, вказаних у постанові Харківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року по справі № 820/5797/15;

3) визнати недійсним договір оренди землі від 12 березня 2011 року, укладений між Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області та ПОСП «Мажарка» земельної ділянки із проінвентаризованих земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, рілля, загальною площею 29,4718 га, кадастровий номер 020000347, розташовану за межами населеного пункту на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області, з моменту його вчинення, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 травня 2015 року за № 9782444;

4) зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області вжити заходи щодо надання позивачеві земельної ділянки із проінвентаризованих земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, рілля, загальною площею 29,4718 га, кадастровий номер 020000347, розташованої за межами населеного пункту на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області.

Позов мотивований тим, що позивачу стало відомо про те, що на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населеного пункту є земельна ділянка, яка не знаходиться в оренді, загальною площею приблизно 28 га, із земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, рілля.

Позивач виявив бажання взяти таку земельну ділянку в оренду для створення та ведення фермерського господарства. 17 листопада 2014 року він звернувся до Кегичівської районної державної адміністрації з приводу надання йому в оренду цієї земельної ділянки та отримав відповідь від 20 листопада 2014 року вих. № 01-32/4257 про те, що у районної державної адміністрації з 01 січня 2013 року немає повноважень щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

У подальшому з цього ж питання позивач письмово звернувся до відділу Держземагенства у Кегичівському районі Харківської області та отримав відповідь від 24 листопада 2014 року вих. № 01-43/3963, в якій вказано, що з відповідним клопотанням йому необхідно звернутися до Головного управління Держземагенства у Харківській області, а також, що у відділу відсутня інформація щодо зареєстрованого права в Державному земельному кадастрі на таку земельну ділянку.

16 січня 2015 року у відділі Держземагенства у Кегичівському районі Харківської області на свій запит позивач отримав довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями щодо земельної ділянки загальною площею 29,4718 га кадастровий номер :02:000:0347 з проінвентаризованих у 2013 році земель (державного резервного фонду) сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населеного пункту на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області.

Після того, як позивач зацікавився набуттям права на оренду такої земельної ділянки для створення та ведення фермерського господарства, в аналогічній довідці за ф.6-зем від 16 березня 2015 року за вих. № 01-12/809 з`явилася додаткова інформація про земельну ділянку, а саме про те, що Головним управлінням Держземагенства у Харківській області 26 лютого 2015 року така земельна ділянка запропонована як земельна ділянка, права на яку можуть бути продані на земельних торгах у 2015 році.

У заявах позивач просив Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надати йому в довгострокову оренду вказану вище земельну ділянку для створення та ведення фермерського господарства та надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

На заяву від 18 березня 2015 року позивачем отримана відповідь від Головного управління Держземагенства у Харківській області від 15 квітня 2015 року вих. № 19-20-10-8837/0/9-15 про те, що зазначена земельна ділянка проінвентаризована і відділ Держземагенства у Кегичівському районі запропонував її ГУ як ділянку, права на яку можуть бути продані на земельних торгах.

На заяву від 28 березня 2015 року позивач отримав відповідь-відмову від Головного управління Держземагенства у Харківській області від 28 квітня 2015 року вих. №19-20-11-10106/0/9-15 про те, що земельна ділянка є сформованою і відділ Держземагенства у Кегичівському районі запропонував її Головному управлінню як ділянку, права на яку можуть бути продані на земельних торгах. Також вказано, що Головне управління вважає, що найбільш раціональним є продаж земельної ділянки на земельних торгах.

Розпорядником інформації - Головним управлінням Держземагенства у Харківській області у відповіді від 22 травня 2015 року вих. № 31-20-14-12139/0/9-15 на запит позивача вказано, що земельна ділянка загальною площею 29,4718 га кадастровий номер :02:000:0347 не внесена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право на які підлягає продажу на земельних торгах, зазначена земельна ділянка на даний час в користування на умовах оренди не передавалася.

Такі дії Головного управління Держземагенства у Харківській області позивач вважав протизаконними, а відмову в задоволенні заявлених ним клопотань - безпідставною, тому звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держземагенства у Харківській області про визнання протиправними дій та відмови, скасування відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 08 липня 2015 року в справі № 820/5797/15, яка набрала законної сили 05 серпня 2015 року, зобов`язав Головне управління Держземагенства у Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 28 березня 2015 року відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням висновків суду. У постанові зазначено, що відповідно до земельного законодавства України є вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, до якого не належать обставина, на яку послалося Головне управління Держземагенства у Харківській області. Зазначена земельна ділянка на момент розгляду заяв позивача від 18 березня 2015 року та 28 березня 2015 року не була включена до переліку земельних ділянок державної власності або прав на них, які виставлені на торги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06 липня 2015 року № 29 «Про додаткове включення до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них», яким включено до такого переліку земельну ділянку загальною площею 29,4718 га, кадастровий номер 020000347, із проінвентаризованих земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, рілля, розташовану за межами населеного пункту на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області; визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 03 вересня 2015 року вих. № С-96/0/14-180/0/21-15 у наданні ОСОБА_1 земельної ділянки із проінвентаризованих земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, рілля, загальною площею 29,4718 га, кадастровий номер 020000347, розташовану за межами населеного пункту на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області в довгострокову оренду для створення та ведення фермерського господарства, як таку, що винесена без врахування вимог чинного законодавства та висновків вказаних у постанові Харківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року у справі № 820/5797/15; визнано недійсним договір оренди землі від 12 березня 2011 року, укладений між Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області та ПОСП «Мажарка», про передачу в оренду земельної ділянки із проінвентаризованих земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, рілля, загальною площею 29,4718 га, кадастровий номер 020000347, розташовану за межами населеного пункту на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 травня 2015 року номер запису 9782444. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення мотивоване тим, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є вичерпним і жодна з відповідних підстав не зазначена у відповідях Головного управління Держземагенства Харківській області від 15 квітня 2015 року вих. № 19-20-10-8837/0/9-15 та від 28 квітня 2015 року вих. № 19-20-11-10106/0/9-15. Тому наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06 липня 2015 року № 29 «Про додаткове включення до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них» підлягає скасуванню, а дії Головного управління Держземагенства Харківській області щодо відмови позивачеві у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою є протиправними.

Оспорюваний договір оренди землі суперечить статті 16 Закону України «Про оренду землі», статті 124 ЗК України, оскільки він укладений без розпорядження голови Кегичівської районної державної адміністрації щодо передачі земельної ділянки в оренду ПОСП «Мажарка».

Позовна вимога про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області вжити заходи щодо надання позивачеві земельної ділянки із проінвентаризованих земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, рілля, загальною площею 29,4718 га, кадастровий номер 020000347, розташованої за межами населеного пункту на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області є неконкретизованою, а саме не містить чіткої вказівки про те, яку саме дію має вчинити відповідач на виконання цієї вимоги.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року апеляційні скарги ПОСП «Мажарка» та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області задоволено, рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року в оскаржуваній частині скасовано та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції суперечать порядку продажу земельних ділянок або прав на них, який врегульований главою 21 Земельного кодексу України. Керуючись статтями 135-139 ЗК України, Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженим наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03 березня 2015 року № 21 (зі змінами), Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області прийнято наказ від 06 липня 2015 року «Про додаткове включення до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них».

Відповідноі до статті 136 ЗК України, Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області в межах його повноважень постійно здійснюється добір земельних ділянок, які (або права на них) можуть бути продані на земельних торгах.

Станом на час прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області оскаржуваного наказу від 06 липня 2015 року № 29 не існувало заборон чи обмежень у його прийнятті та включення земельної ділянки з кадастровим номером :02:000 : 0347 до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди.

Головне управління станом на 03 вересня 2015 року, тобто на час надання відповіді ОСОБА_1 № С-96/0/14-180/0/21-15, за наявності чинного наказу від 06 липня 2015 року № 29 «Про додаткове включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них», яким включено в цей перелік земельну ділянку, яку бажає отримати в користування позивач, не могло приймати до завершення торгів рішень про відчуження, передачі в заставу, надання в користування земельної ділянки, оскільки б це було порушенням частини третьої статті 136 ЗК України.

Відповідно до постанови Харківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року в справі № 820/5797/15 Головне управління зобов`зано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 березня 2015 року та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням висновків суду.

Вказаною постановою суду Головне управління зобов`язано лише повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 березня 2015 року, і не зобов`язано прийняти рішення стосовно надання позивачу земельної ділянки у довгострокову оренду.

Головним управлінням повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 28 березня 2015 року з урахуванням висновків адміністративного суду та вимог законодавства, зокрема з урахуванням вимог частини 3 статті 136 Земельного кодексу України.

Відповідно до копії розпорядження від 01 березня 2011 року № 181 голови Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області Хвесик А. вирішено: передати ПОСП «Мажарка» в оренду терміном до 49 років земельну ділянку площею 29,4718 га із земель державного резервного фонду (землі сільськогосподарського призначення-рілля), яка знаходиться на території Мажарської сільської ради (за межами населеного пункту), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та укласти з ПОСП «Мажарка» договір оренди вищевказаної земельної ділянки терміном на 49 років; зобов`язано відділ Держкомзему у Кегичівському районі Харківської області та виконавчому комітету Мажарської сільради внести зміни до облікової документації.

Згідно з копією договору оренди землі від 12 березня 2011 року, укладеного між орендодавцем Кегичівською районною державною адміністрацією та орендарем ПОСП «Мажарка», сторони договору досягли всіх істотних умов цього договору, дія якого ними не оспорювалася.

ПОСП «Мажарка» надано до Кегичівської районної державної адміністрації примірник оригіналу зазначеного договору оренди землі оренди землі від 12 березня 2011 року та 29 березня 2016 року надіслана завірена ПОСП «Мажарка» копія цього договору. У зв`язку із чим у орендаря немає підстав вважати цей договір неукладеним.

Крім того Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області надавалася до Кегичівської районної державної адміністрації ксерокопія розпорядження голови Кегичівської РДА від 01 березня 2011 року № 181 «Про передачу в оренду та укладення договору оренди земельної ділянки з ПОСП «Мажарка».

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку Реєстраційною службою Кегичівського районного управління юстиції Харківської області 25 травня 2015 року проведена реєстрація оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0347 площею 29,4718 га (категорія: землі сільськогосподарського призначення) за орендарем ПОСП «Мажарка»; строк дії речового права - 49 років.

Оскільки права та інтереси ОСОБА_1 при укладенні зазначеного договору оренди землі та подальшому розпорядженню цією земельною ділянкою органами Держгеокадастру не порушені, суд першої інстанції безпідставно задовольнив вимоги позивача.

Посилання суду першої інстанції на рішення господарського суду від 17 грудня 2012 року та адміністративного суду від 08 липня 2015 року щодо преюдиції з`ясованих судами обставин для вирішення цього спору, є безпідставними, оскільки в зазначених справах не приймало участі ПОСП «Мажарка».

У частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 рішення районного суду в апеляційному порядку не переглядалося.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_1 03 січня 2018 року надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року та просив скасувати рішення суду апеляційної інстанцій і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2018 року відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга мотивована тим, що двічі Головне управління Держгеокадастру у Харківській області відмовлено незаконно у переданні земельної ділянки в довгострокову оренду, хоча позивач надав всі необхідні для цього документи. На час звернення позивача за отриманням земельної ділянки для ведення фермерського господарства нормативно не було передбачена продаж таких ділянок на конкурентних засадах.

Незаконним є посилання відповідача та апеляційного суду на Закон України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» від 18 лютого 2016 року.

На момент відмови позивачу в наданні земельної ділянки вона не була включена до переліку земельних ділянок державної власності або прав на них, які виставлені на торги.

Позивач вважає, що його права порушені договором оренди земельної ділянки від 12 березня 2011 року. Цей договір є недійсним, оскільки укладений без відповідного розпорядження голови районної державної адміністрації.

Позиції інших учасників

28 лютого 2018 року Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надіслало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якій просило залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відзив мотивований тим, що в рішенні суду першої інстанції відсутнє нормативне обґрунтування незаконності видання скасованого судом наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Позивач не має прав на спірну земельну ділянку.

Частина третя статті 136 ЗК України передбачає, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної власності або прав на них, які виставлені на торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Згідно з інформацією, викладеною у службовій записці заступника начальника відділу ринку та оцінки земель ГУ Держгеокадастру Вотченко Т. В. від 07 липня 2015 року на виконання доручення віце-прем`єр міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08 жовтня 2014 року № 37732/0/1-14, з метою забезпечення активізації проведення земельних торгів земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право оренди на які можуть бути продані на земельних торгах у 2015 році за рахунок коштів виконавців земельних торгів, відділом Держземагентсва у Кегичівському районі до Головного управління надано інформацію щодо земельних ділянок, які можна включити до переліку земельних ділянок, права на які виставлено на земельні торги.

У подальшому, відповідно до Методичних рекомендацій щодо підготовки територіальними органами Держземагентства до продажу на земельних торгах прав на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності за рахунок коштів виконавців земельних торгів, затверджених наказом Держземагентства України від 22 жовтня 2014 року № 29, Головним управлінням дану земельну ділянку додатково включено до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них наказом від 06 липня 2015 року № 29.

Відповідно до статті 136 ЗК України Головним управлінням в межах його повноважень постійно здійснюється добір земельних ділянок, які (або права на них) можуть бути продані на земельних торгах.

Станом на час прийняття оскаржуваного наказу Головного управління від 06 липня 2015 року були відсутні будь-які заборони чи обмеження в прийнятті такого наказу. Будь-яких перешкод стосовно включення земельної ділянки з кадастровим номером :02:000 : 0347 до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них не існувало.

Тому апеляційний суд дійшов правильного висновку про скасування рішення суду першої інстанції.

Заяву позивача про виділення земельної ділянки Головне управління Держгеокадастру у Харківській області розглянуло та дало відповідь. Виділення земельної ділянки позивачу суперечило частині третій статті 136 ЗК України.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX«Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК Українирозгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Таким чином, розгляд цивільної справи у суді касаційної інстанції у порядку письмового провадження є правилом, визначеним у ЦПК України.

Колегія суддів Верховного Суду перевіряє в межах касаційної скарги у цій справі аргументи про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не може встановлювати обставини справи, збирати та перевіряти докази і надавати їм оцінку.

Справа розглядається в порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Частиною третьою статті 401 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги і матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Фактичні обставини, встановлені судом

17 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Кегичівської районної державної адміністрації з приводу надання йому в оренду земельної ділянки, яка не знаходиться в оренді, загальною площею придлизно 28 га, із земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, рілля та отримав відповідь від 20 листопада 2014 року вих. № 01-32/4257, в якій повідомлялося, що у районної державної адміністрації з 01 січня 2013 року немає повноважень щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

З цього ж питання позивач письмово звернувся до відділу Держземагенства у Кегичівському районі Харківської області та отримав відповідь від 24 листопада 2014 року вих. № 01-43/3963, в якій зазначено, що з відповідним клопотанням ОСОБА_1 необхідно звернутися до Головного управління Держземагенства у Харківській області та вказано, що у відділа відсутня інформація щодо зареєстрованого права в Державному земельному кадастрі на цю земельну ділянку.

16 січня 2015 року у відділі Держземагенства у Кегичівському районі Харківської області на свій запит позивач отримав довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями (ф.6-зем) щодо земельної ділянки загальною площею 29,4718 га, кадастровий № :02:000:0347 із проінвентаризованих у 2013 році земель (державного резервного фонду) сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населеного пункту на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області.

В аналогічній довідці за ф.6-зем від 16 березня 2015 року за вих. № 01-12/809 додатково зазначена інформація про те, що Головним управлінням Держземагенства у Харківській області 26 лютого 2015 року така земельна ділянка запропонована як земельна ділянка, права на яку можуть бути продані на земельних торгах у 2015 році.

Позивач звернувся із заявами до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про надання йому в довгострокову оренду зазначеної земельної ділянки для створення і ведення фермерського господарства та надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

На заяву від 18 березня 2015 року позивач отримав відповідь від Головного управління Держземагенства у Харківській області від 15 квітня 2015 року вих. № 19-20-10-8837/0/9-15, в якій зазначено, що ця земельна ділянка проінвентаризована і відділ Держземагенства у Кегичівському районі запропонував її Головному управлінню як ділянку, права на яку можуть бути продані на земельних торгах.

На заяву від 28 березня 2015 року позивач отримав відповідь-відмову від Головного управління Держземагенства у Харківській області від 28 квітня 2015 року вих. № 19-20-11-10106/0/9-15, в якій вказано, що земельна ділянка є сформованою і відділ Держземагенства у Кегичівському районі запропонував її Головному управлінню як ділянку, права на яку можуть бути продані на земельних торгах. Також було вказано, що Головне управління вважає, що найбільш раціональним є продаж земельної ділянки на земельних торгах.

Розпорядником інформації - Головним управлінням Держземагенства у Харківській області у відповіді від 22 травня 2015 року вих. № 31-20-14-12139/0/9-15 на запит на інформацію повідомлено, що земельна ділянка загальною площею 29,4718 га, кадастровий номер :02:000:0347 не внесена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право на які підлягає продажу на земельних торгах, зазначена земельна ділянка на даний час в користування на умовах оренди не передавалася.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року в справі № 820/5797/15, яка набрала законної сили 05 серпня 2015 року, зобов`язано Головне управління Держземагенства у Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 28 березня 2015 року відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням висновків суду.

Згідно з інформацією, викладеною у службовій записці заступника начальника Відділу ринку та оцінки земель Головного управління Вотченко Т.В. від 07 липня 2015 року на виконання доручення віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунальлного господарства України від 08 жовтня 2014 року № 37732/0/1-14 з метою забезпечення активізації проведення земельних торгів земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право оренди на які можуть бути продані на земельних торгах у 2015 році за рахунок коштів виконавців земельних торгів, відділом Держзмагентства у Кегичівському районі до Головного управління надано інформацію листом № 01-06/608 щодо земельних ділянок, які можливо включити до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги, а саме стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0347.

Головним управлінням земельну ділянку включено до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них, про що 06 липня 2015 року видано наказ № 29 «Про додаткове включення до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них».

Згідно з копією розпорядження від 01 березня 2011 року № 181 голови Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області вирішено: передати ПОСП «Мажарка» в оренду терміном до 49 років земельну ділянку площею 29,4718 га із земель державного резервного фонду (землі сільськогосподарського призначення-рілля), яка знаходиться на території Мажарської сільської ради (за межами населеного пункту), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та укласти з ПОСП «Мажарка» договір оренди вищевказаної земельної ділянки терміном на 49 років; зобов`язано відділ Держкомзему у Кегичівському районі Харківської області та виконавчому комітету Мажарської сільради внести зміни до облікової документації.

Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області надавалася до Кегичівської районної державної адміністрації ксерокопія розпорядження голови Кегичівської РДА від 01 березня 2011 року № 181 «Про передачу в оренду та укладення договору оренди земельної ділянки з ПОСП «Мажарка».

Згідно з копією договору оренди землі від 12 березня 2011 року, укладеного між орендодавцем Кегичівською районною державною адміністрацією та орендарем ПОСП «Мажарка», сторони договору досягли всіх істотних умов цього договору, дія якого ними не оспорювалася.

Відповідно до копії листа за підписом голови районної державної адміністрації за від 07 квітня 2016 року № 01-25/1169 у Кегичівській районній державній адміністрації відсутній оригінал договору оренди землі від 12 березня 2011 року, укладений між районною державною адміністрацією та ПОСП «Мажарка», та відомості про облік господарських договорів за період 2011 року.

ПОСП «Мажарка» надано Кегичівській районній державній адміністрації примірник оригіналу зазначеного договору оренди землі, а 29 березня 2016 року надіслана його завірена копія.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку Реєстраційною службою Кегичівського районного управління юстиції Харківської області 25 травня 2015 року проведена реєстрація оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0347 площею 29,4718 га (категорія: землі сільськогосподарського призначення) за орендарем ПОСП «Мажарка»; строк дії речового права 49 років.

Відповідно до копій листів Кегичівського районного управління юстиції Харківської області від 18 грудня 2015 року за № 1123/03-03 та від 04 квітня 2016 року за № 160/01-11 реєстраційна справа колишнім працівником реєстраційної служби, який провадив реєстрацію договору оренди земельної ділянки між Кегичівською районної державної адміністрації і ПОСП «Мажарка» 25 травня 2015 року за № 9782444 відповідно до законодавства не сформована.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину визначено недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що оспорений позивачем договір оренди землі є укладеним і дійсним, а доводи позивача про відсутність розпорядження голови районної адміністрації на його укладення спростовуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Той факт, що спірна земельна ділянка перебуває в користуванні іншого суб`єкта на законних підставах, виключає законність інтересу позивача в отриманні її в оренду для створення та ведення фермерського господарства. Зазначене свідчить про відсутність у позивача права на судовий захист.

Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції, неправильного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи були предметом перегляду судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження, з приводу чого судом апеляційної інстанцій докладно викладено мотиви в оскаржуваному рішенні.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судом апеляційної інстанції правильно встановлені обставини справи, застосовано норми матеріального та процесуального права, які підлягали застосуванню, в зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення апеляційного суду - без змін.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. М. Ігнатенко В. С. Жданова
В. О. Кузнєцов