УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області за головуванням судді Кузнецова Д.В., за участю секретаря судового засідання Шеремети А.С., скаржника ОСОБА_1 , стягувача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Черниш О.І., заінтересована особа ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із даною скаргою, в якій зазначив, що на виконанні Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі знаходяться два виконавчі листи про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку - в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно. Після видачі в серпні 2019 року виконавчих листів та відкриття виконавчого провадження державним виконавцем для звернення стягнення на заробітну плату були спрямовані відповідні постанови до місця роботи боржника. З вересня 2019 року з ОСОБА_1 щомісячно проводяться утримання сум із заробітної плати в загальному розмірі 50% в рахунок сплати аліментів. 21 лютого 2020 року скаржник отримав лист від державного виконавця, в якому знаходилось повідомлення про внесення його як боржника до Єдиного реєстру боржників, а також чотири постанови державного виконавця: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. В даних постановах вказано про існування заборгованості за аліментами, яка утворилась за період з 23.08.2019 року по 01.02.2020 року в розмірі 40762,55 грн. Не погоджуючись із даними постановами та заборгованістю, скаржник наголошує на тому, що з моменту відкриття виконавчого провадження з його заробітної плати щомісячно утримуються аліменти в розмірі 50% від доходу, що є максимальним розміром, передбаченим законодавством, а тому заборгованості за вказаний в постановах період бути не може. Крім цього, посилається на пункт 4 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Тому вважає, що оскільки з моменту пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання він в повному обсязі сплачує аліменти, тому оскаржувані постанови державного виконавця є неправомірними та просить їх скасувати разом із рішенням державного виконавця про внесення його до Єдиного реєстру боржників.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги скарги, наполягав на незаконності дій та постанов державного виконавця про обмеження його прав. Вказував про своєчасність сплати всіх аліментів з моменту пред`явлення виконавчого листа до державного виконавця.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти скарги. Зазначила, що в березні 2019 року звернулась в суд для стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання двох малолітніх дітей та своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Рішення суду було прийнято в серпні 2019 року та виданий виконавчий лист, який вона в вересні 2019 року надіслала до виконавчої служби. За період з березня 2019 року по день прийняття рішення суду утворилась заборгованість. Після звернення до виконавчої служби боржник щомісячно сплачує аліменти в розмірі 50%, але заборгованість, яка утворилась за період розгляду справи в суді, боржник не сплачує. Тому вважає законними постанови державного виконавця про обмеження прав боржника та внесення його до Єдиного реєстру боржників. Просила відмовити у скарзі.

Державний виконавець Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Черниш О.І. в судове засіданні не прибула. Надіслала до суду відзив, в якому скаргу не визнала, вказала, що в Кальміуському ВДВС у м.Маріуполі перебуває виконавче провадження №59879284 з примусового виконання виконавчого листа №264/1509/19 від 20.08.2019 року, виданого Іллічівським районним судом м.Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 04.03.2019 року.

23.08.2019 року за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження.

28.08.2019 року за інформацією, наданою стягувачкою, державним виконавцем було направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника за місцем його роботи.

04.09.2019 року ОСОБА_1 заявився на прийом до державного виконавця, повідомив про місце проживання, роботи та повідомив, що кошти на утримання дітей сплачував, зобов`язався надати квитанції.

11.10.2019 року до державного виконавця надійшло повідомлення з місця роботи боржника, про те, що за виконавчим листом про стягнення аліментів на утримання матері в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку заборгованість станом на 01.10.2019 року складає 24813,28 грн., а по виконавчому листу про стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку заборгованість станом 01.10.2019 року складає 40765,55 грн.

11.10.2019 року ОСОБА_2 подала до Кальміускього ВДВС інформацію про добровільну сплату аліментів боржником в розмірі 3086,80 грн.

07.11.2019 року боржнику ОСОБА_1 за його заявою державним виконавцем було видано довідку про розмір заборгованості по двом виконавчим провадженням №59879284, №59879664.

Згідно звітів з місця роботи боржника Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради по двом виконавчим листам у ОСОБА_1 мається заборгованість станом на 31.01.2020 року 24813,28 грн та 40765,55 грн.

У зв`язку із наявністю вказаної заборгованості державним виконавцем на підставі положень частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено мотивовані постанови від 04.02.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Також винесено відповідне повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Станом на 01.02.2020 року по виконавчому провадженню №59879664 у ОСОБА_1 , наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 23.08.2019 року по 01.02.2020 року становить 40762,55 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

На підставі зазначеного державний виконавець просив відмовити у задоволені скарги ОСОБА_1 та розглянути справу без її участі.

Згідно з частиною 2 статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку із належним повідомленням державного виконавця про дату та час розгляду скарги та надходженням від нього письмового відзиву, в якому останній просив проводити розгляд справи без його присутності, суд вважає можливим розглянути скаргу та прийняти ухвалу за відсутності державного виконавця, дії якого оскаржуються.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 3 ч.1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі за текстом Закон) однією із засад здійснення виконавчого провадження є законність.

Одним із заходів примусового виконання рішень згідно з статтею 10 Закону є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Згідно зі статтею 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Згідно з статтею 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець, зокрема, зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Судом встановлено, що 20 серпня 2019 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області були видані два виконавчі листи:

- про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини х усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 04 березня 2019 року.

- про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 04 березня 2019 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

22 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Кальміуського ВДВС м.Маріуполь із заявами про прийняття вказаних виконавчих листів до примусового виконання та відкриття виконавчого провадження.

23 серпня 2019 року державним виконавцем Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області Черниш О.І. було відкрито виконавче провадження ВП №59879664 за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини х усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 04 березня 2019 року. А також відкрито виконавче провадження ВП №59879284 від 23.08.2019 року за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 04 березня 2019 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Про відкриття двох виконавчих проваджень державним виконавцем винесені відповідні постанови.

27 серпня 2019 року державним виконавцем було здійснено виклик боржника ОСОБА_1 для надання підтверджуючих документів сплати боргу за виконавчими документами.

Також 28 серпня 2019 року державним виконавцем винесено дві постанови за вказаними виконавчими провадженнями про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме: звернуто стягнення на доходи боржника, які він отримує за місцем роботи в Кальміуській районній адміністрації Маріупольської міської ради.

04 вересня 2019 року на запит державного виконавця Яцинюк В.В. власноруч надав письмові пояснення, в яких зазначив, що кошти на утримання дітей сплачував, квитанції переводів зобов`язався надати.

Згідно з листами Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 10.10.2019 року вих.№46-61931-46.1 та № 46/44166 державного виконавця було проінформовано, що станом на 01.10.2019 року їх працівник ОСОБА_1 має борг по аліментах (відповідно до постанови від 28.08.2019 року ВП 59879664) в сумі 40762,55 грн., а також за ВП №59879284 в сумі 24813,28 гривень.

11.10.2019 року ОСОБА_2 звернулася до державного виконавця із заявою про видачу довідки про розмір заборгованості по сплаті аліментів. Також просила врахувати добровільно сплачену боржником суму коштів в розмірі 3086,80 грн.

04 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця із письмовою заявою про видачу довідки про розмір заборгованості по аліментах за двома виконавчими провадженнями.

Згідно з довідками державного виконавця Черниш О.І. про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 05.11.2019 року вих.№55663 та вих.№55662 станом на 01.10.2019 року розмір заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням ВП 59879664 становить - 37675,75 грн., а за виконавчим провадженням ВП №59879284 24813,28 грн.

Згідно із звітами про здійсненні відрахування та виплати, підготовленими Кальміуською районною адміністрацією Маріупольської міської ради на адресу державного виконавця, за виконавчим провадженням ВП 59879664 в січні 2020 року було утримано аліменти в сумі 9119,00 гривень, що становить 1/3 частка від заробітку. Сума заборгованості становить 40762,55 грн. Заборгованість розрахована за період з 04 березня 2019 року по 31 січня 2020 року.

Також за виконавчим провадженням ВП №59879284 в січні 2020 року було утримано аліменти в сумі 4559,50 гривень, що становить 1/6 частка від заробітку. Сума заборгованості становить 24813,28 грн. Заборгованість розрахована за період з 04 березня 2019 року по 31 січня 2020 року.

04 лютого 2020 року державним виконавцем Черниш О.І. відносно боржника ОСОБА_1 було прийняті чотири постанови:

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Вказані постанови прийняті в рамках виконавчого провадження ВП №59879664 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 04 березня 2019 року.

Всі постанови обґрунтовані тим, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 01.02.2020 року за період з 23.08.2019 року по 01.02.2020 року становить 40762,55 грн., що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Також з цих же підстав державним виконавцем 04.02.2020 року було винесено повідомлення про внесення відомостей про боржника ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстр боржників.

При вирішенні питання обґрунтованості заявленої скарги та правомірності дій державного виконавця суд виходить із наступних положень діючого законодавства.

Згідно з частинами 1, 3, 4, 6, 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною 9 статті 71 Закону передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до даних положень Закону державний виконавець за наявності заборгованості зі сплати аліментів за чотири і більше місяців має право винести мотивовані постанови про тимчасове обмеження прав боржника.

Водночас частиною 4 статті 11 Закону передбачено, що строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Виходячи із вказаних норм законодавства, для вжиття виконавцем тимчасових заходів обмеження прав боржника до загального періоду розрахунку заборгованості аліментів не повинен входити строк нарахування аліментів за період до пред`явлення виконавчого документу к примусовому виконанню. Тобто для прийняття мотивованих постанов державним виконавцем має братися до уваги лише розмір заборгованості по аліментах, які нараховані боржнику та утворилися за період після відкриття виконавчого провадження.

При винесенні оскаржуваних постанов державним виконавцем не були враховані вказані положення та прийнято до уваги весь період, зазначений у виконавчому листі з 04 березня 2019 року по 01.02.2020 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи з моменту пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання та відкриття виконавчого провадження утримання аліментів з ОСОБА_1 проводилось щомісяця з вересня 2019 року за місцем роботи боржника в повному обсязі, без жодних затримок та заборгованості, що підтверджується наданими боржником розрахунковими листами та не заперечується самою стягувачкою в судовому засіданні, яка підтвердила факт щомісячного отримання аліментів в повному обсязі від боржника після відкриття виконавчого провадження.

Тобто судом встановлено відсутність заборгованості у ОСОБА_5 зі сплати аліментів за виконавчим провадженням ВП 59879664 за період з дня пред`явлення виконавчого листа к примусовому виконанню по день винесення оскаржуваних постанов.

Натомість із матеріалів справи слідує, що зазначена в оскаржуваних постановах заборгованість за виконавчим провадженням ВП 59879664 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 04 березня 2019 року, утворилась за період розгляду справи в суді з 04 березня 2019 року по день пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання в серпні 2019 року, тобто саме за той період, який передував примусовому виконанню та не входить при розрахунку загальної заборгованості, яка б давала право державному виконавцю для винесення постанов про обмеження прав боржника у відповідності до частини 4 статті 11 та частини 9 статті 71 Закону.

Крім того, оскаржувані постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії містять в собі відомості, які не відповідають дійсності щодо розміру заборгованості, оскільки в їх мотивувальній частині зазначено, що загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням ВП 59879664 за період з 23.08.2019 року по 01.02.2020 року становить 40762,55 гривень.

Однак як встановлено під розгляду спору матеріали справи не містять жодного детального розрахунку державного виконавця про щомісячний розмір заборгованості боржника, з якого можна було б зробити висновок про її утворення саме за період з 23.08.2019 року по 01.02.2020 року, тобто з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас наявні у справі докази свідчать про належну виплату аліментів за вказаний період часу, що підтверджується розрахунковими листами з місця роботи та показами стягувачки. Державним виконавцем та стягувачкою не доведено, а матеріалами справи спростовується існування у боржника заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував би суму відповідних платежів за чотири місяці, за виконавчим провадженням ВП 59879664 після пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

З урахуванням цього постанови державного виконавця Черниш О.І. від 04.02.2020 року за виконавчим провадженням ВП 59879664 про встановлення боржнику ОСОБА_5 тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії є неправомірними та підлягають скасуванню судом.

Щодо правомірності винесення державним виконавцем повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 04 лютого 2020 року суд дійшов такого висновку.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з частиною 5 зазначеної статті Закону відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, з даних положень закону слідує, що відомості про боржника можуть бути внесені до Єдиного реєстру боржників у випадку наявності заборгованості за аліментами, сукупний розмір яких перевищує три місяці. Будь-яких обмежень щодо включення до загальної суми заборгованості боржника ОСОБА_1 періоду його заборгованості, яка утворилась у нього з 04 березня 2019 року по день пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, положення чинного законодавства не містять. Тобто на відміну від постанов про тимчасове обмеження прав боржника, які виносяться відповідно до частини 4 статті 11 та частини 9 статті 71 Закону, будь-яких обмежень для розрахунку сум заборгованості при внесенні відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників положення чинного законодавства не передбачають, та зобов`язують державного виконавця при існуванні заборгованості у боржника за аліментами за будь-який період в кількості більше трьох місяців внести відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Оскільки скаржник ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів за період з 04.03.2019 року по день пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання за виконавчим провадженням №59879664 в сумі 40762,55 гривень, тому державний виконавець мав законні підстави для внесення відомостей про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників та прийняття відповідного повідомлення від 04.02.2020 року, а тому на даний час таке повідомлення є законним та обґрунтованим, а скарга в цій частині безпідставною та задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку та за існуючих обставин скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Черниш О.І. підлягає частковому задоволенню із визнанням неправомірними та такими, що підлягають скасуванню постанови державного виконавця від 04.02.2020 року за виконавчим провадженням ВП 59879664 про встановлення боржнику ОСОБА_5 тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. В іншій частині скарга є безпідставною та задоволенню не підлягає.

На підставі цього, керуючись статтями 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Черниш О.І., заінтересована особа ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Черниш О.І. від 04 лютого 2020 року ВП №59879664 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Черниш О.І. від 04 лютого 2020 року ВП №59879664 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Черниш О.І. від 04 лютого 2020 року ВП №59879664 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Черниш О.І. від 04 лютого 2020 року ВП №59879664 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області або безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 27 березня 2020 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов