Справа № 2-172/12
Провадження № 4-с/513/3/20
Саратський районний суд Одеської області
10 квітня 2020 року суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Татарбунарська міська рада Одеської області, начальник Татарбунарського відділу ДВС в Одеській області Мітакі Олена Миколаївна, на бездіяльність Татарбунарського відділу ДВС в Одеській області,
В С Т А Н О В И В:
24 березня 2020 року поштою позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду зі скаргою, в якій просять: розглянути скаргу, визнати дії Татарбунарського відділу ДВС в Одеській області неправомірними (про закінчення виконавчого провадження згідно п.п. 9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження») та зобов`язати відділ ДВС усунути порушення (поновити виконавче провадження по виконавчому листу № 2-172/12, виданому Саратським районним судом Одеської області; зобов`язати Татарбунарський відділ ДВС в Одеській області (заступник Барбінягра В.В.) поновити порушені права заявників шляхом винесення постанови про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа виконавче провадження по виконавчому листу № 2-172/12, виданому Саратським районним судом Одеської області 27 травня 2013 року.
Скаргу обґрунтовували тим, що рішенням Саратського районного суду Одеської області у справі № 2/172/12 від 11 лютого 2013 року зобов`язано ОСОБА_4 усунути перешкоди у здійсненні права власника ОСОБА_2 на житловий будинок під АДРЕСА_1 , а саме: розібрати дерев`яну споруду для зберігання дров на межі суміжної присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_2 , та перенести тимчасову цегляну споруду для утримання собаки, яка розташована у дворі будинку під АДРЕСА_2 не менше 15 метрів від будинку під АДРЕСА_1 .
Рішення набрало законної сили 15.05.2013 року, виконавчий лист видано 27.05.2013 року.
31 травня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до Татарбунарського відділу ДВС Татарбунарського РУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 09.04.2019 року звернулися до Саратського районного суду Одеської області із скаргою про визнання дії відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, щодо закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №2-172/12 виданому Саратським районним судом Одеської області - неправомірними.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 07 червня 2019 року визнано неправомірною постанову заступника начальника Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Барбінягри Вікторії Валеріївни від 31 березня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-172/12, виданого 27.05.2013 року Саратським районним судом Одеської області та зобов`язано поновити права скаржників шляхом винесення постанови про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-172/12. Ухвала набрала законної сили 21 грудня 2019 року.
19 лютого 2020 року державний виконавець Барбінягра В.В. винесла постанову про поновлення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2-172-12 виданого 27.05.2013 року Саратським районним судом Одеської області.
16 березня 2020 року ОСОБА_5 винесла постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-172/12 виданого 27.05.2013 року Саратським районним судом Одеської області у зв`язку з тим, що вимоги виконавчого документу виконані в повному обсязі.
Однак, заявники зазначають, що рішення Саратського районного суду № 2-172/12 не виконано ні в примусовому, ні в добровільному порядку, що порушує їх конституційні права на справедливий суд.
Починаючи з 31 травня 2013 року, коли до Татарбунарського відділу ДВС надійшла заява від ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження державні виконавці до теперішнього часу не звертались до суду за роз`ясненням рішення. ОСОБА_6 споруда для утримання собаки державним виконавцем не знесена (перенесена). 02 березня 2020 року державний виконавець Барбінягра В.В. залучила експерта ОСОБА_7 (який є заінтересованою особою), а постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_1 отримав поштою 05.03.2020 року. ОСОБА_7 до теперішнього часу не ознайомлений з постановою, так как його підпис відсутній в постанові. ОСОБА_7 працює в одному приміщенні з державним виконавцем, в суміжному кабінеті, а тому є заінтересованою особою.
Крім того, генеральний план виготовлений БТІ на день розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до ОСОБА_3 не відображає дійсне призначення так називаємих сараїв. На теперішній час сараї виконують роль літніх кухонь, туалета та ванної. Визначена відстань від житлового будинку, літньої кухні до сараїв для домашнього скота - 15 метрів, але також треба дотримуватись протипожежних норм, які передбачають протипожежний розрив між будівлями, сараями тощо у 6-9 метрів.
Вважають, що державний виконавець Барбінягра В.В. умисно не виконала рішення Саратського районного суду Одеської області.
Вивчивши скаргу та додані до неї документи суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" cкарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, перелічені в Законі України "Про виконавче провадження", зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.
Зміст скарги не відповідає як загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, встановленим ст. 175 ЦПК України, так і вимогам до скарги у виконавчому провадженні, які визначені ч. 4 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".
Так, в скарзі не зазначено повне найменування, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, поштову та електронну адресу, номера засобів зв`язку - Татарбунарського районного відділу ДВС.
Заявниками не виконано вимог ст. 95 ЦПК України, зокрема, в скарзі не зазначено відомостей щодо наявності у стягувачів або інших осіб оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до скарги, а також не засвідчено належним чином додані до скарги копії документів.
За змістом ч.1 ст. 450 ЦПК України в скарзі повинні бути зазначені стягувач, боржник і державний виконавець або інша посадова особу органу державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується. Проте, в скарзі зазначені: позивачі, відповідачі та третя особа.
Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.
Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис".
Проте, до скарги додані копії документів, які не засвідчені відповідно до зазначених вимог, тому скаржнику необхідно надати копії документів, засвідчених належним чином.
Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Тому суд вважає за необхідне скаргу залишити без руху, надавши заявникам строк для усунення недоліків.
Якщо заявники у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконають зазначені вимоги, то на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України скарга буде вважатися неподаною і буде їм повернута.
Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 258- 261 ЦПК України, суддя
П О С Т А Н О В И В:
скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Татарбунарська міська рада Одеської області, начальник Татарбунарського відділу ДВС в Одеській області Мітакі Олена Миколаївна, на бездіяльність Татарбунарського відділу ДВС в Одеській області, залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя А. І. Бучацька