Справа № 126/3195/15-ц
Провадження № 22-ц/801/859/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хмель Р. В.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 рокуСправа № 126/3195/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Сала Т. Б., Якименко М. М.

за участі секретаря Кирилюк Л. М.

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі зацікавленої особи - Тирлівської сільської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

за апеляційною скаргою Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області на рішення Бершадського районного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 10 листопада 2015 року у м. Бершаді суддею цього суду Хмель Р. В., дата складання його повного тексту не відома,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи її тим, що у вказаний період вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство в АДРЕСА_1 . Встановлення цього факту їй необхідно для оформлення спадкових прав на майно (пайовий фонд майна ТОВ «А/Ф «Джулинка», земельної ділянки сільськогосподарського призначення) як спадкоємця 4 черги спадкування за законом, оскільки спадкоємці перших трьох черг відсутні.

Пославшись на викладене, на положення ст. 3 СК України та ст. 1264 ЦК України, ОСОБА_1 просила її вимоги задовольнити.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 10 листопада 2015 року заяву задоволено, встановлено факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1998 року до дня смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаною адресою.

Не погодившись із ухваленим рішенням, особа, яка не брала участі у справі - Джулинська сільська рада Бершадського району Вінницької області, посилавшись на його незаконність і необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю відмовити.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року закрито апеляційне провадження.

Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року вказану ухвалу скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У вказаній постанові касаційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційного суду про відсутність вирішення судом першої інстанції прав та обов`язків Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області у зв`язку з відсутністю у неї доказів зареєстрованих речових прав на спадкове майно не є достатньою підставою для постановлення ухвали про закриття провадження за її апеляційною скаргою, оскільки на час встановлення факту проживання однією сім`єю, необхідного для оформлення спадкових прав на майно, вже було постановлено рішення про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, рішення суду цим вимогам не відповідає, тому апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши його законність і обґрунтованість не тільки у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 01 червня 2006 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 26 листопада 1998 року (а. с. 9).

Згідно зі свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії НОМЕР_4, виданим Джулинською сільською радою 26 вересня 2002 року, частка ОСОБА_2 у майні пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства «А/Ф «Джулинка» визначена в розмірі 12710 грн або 0,113 відсотки.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11 травня 2011 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області (а. с. 5).

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2014 року, яке набрало законної сили 06 травня 2014 року, визнано відумерлою спадщиною земельну ділянку площею 10,43 га, що знаходиться на території Джулинської сільської ради та належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН 004731, виданого згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 лютого 2004 року за реєстровим № 203, та передано вказану земельну ділянку, як відумерлу спадщину у власність територіальній громаді с. Джулинка в особі Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області (а. с. 34-35).

У цьому рішенні місцевим судом встановлено, що ОСОБА_2 проживав в с. Джулинка Бершадського району Вінницької області, що підтверджується довідкою Джулинської сільської ради за № 547 від 01 квітня 2004 року.

Згідно з витягами зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 40834030 від 03 липня 2015 року інформація щодо ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спадковому реєстрі відсутня (а. с. 7, 11).

У роз`ясненні щодо спадщини, наданим приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області за № 178/01-16 03 липня 2015 року, ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до ст. 1264 ЦК України вона може мати право на спадщину за законом, як спадкоємець четвертої черги, якщо доведе, що проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, їй необхідно звернутись до суду із позовною заявою для встановлення факту проживання із спадкодавцем згідно зі ст. 1264 ЦК України.

У акті депутата Тирлівської сільської ради - Ковбасюк Н. Г. та сусідів ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 21 вересня 2015 року зазначено, що ОСОБА_2 проживав однією сім`єю з ОСОБА_1 в одному погосподарському дворі по АДРЕСА_1 з 29 липня 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом та мала взаємні права та обов`язки (а. с. 8). Аналогічні відомості містяться у довідці Тирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 430 від 09 листопада 2015 року (а. с. 18).

Частиною 2 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Враховуючи наведене, до спадкоємців четвертої черги можуть належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без реєстрації шлюбу і не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, а обов`язковою умовою для визнання їх однією сім`єю, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Порядок розгляду справ окремого провадження регламентовано ст. 294 ЦПК України, відповідно до положень якої справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 294 ЦПК України).

Аналогічні норми містяться у ч. 6 ст. 235 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 319 ЦПК України, якщо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу пов`язано зі спором про право, вимога про встановлення такого факту розглядається у позовному провадженні.

Аналогічні норми містяться у ч. 4 ст. 256 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд першої інстанції, в порушення вимог процесуального закону, не врахував, що між ОСОБА_1 та Джулинською сільською радою Бершадського району Вінницької області існує спір щодо спадкового майна ОСОБА_2 , яке знаходиться на території цієї сільської ради, не з`ясував можливих юридичних наслідків для вказаних осіб у разі встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між заявником та спадкодавцем, унаслідок чого не вірно визначився з видом цивільного судочинства, за яким мають розглядатися вимоги.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 6 ст. 294 ЦПК України, роз`яснивши, що заявник вправі подати позов на загальних підставах.

Відповідно до положень ст. 141, п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, вважає за необхідне судовий збір, сплачений Джулинською сільською радою Бершадського району Вінницької області за подачу апеляційної скарги відповідно до квитанції № 43824260 від 22 серпня 2019 року (а. с. 43), стягнути на її користь з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 294, 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області задовольнити частково, рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 10 листопада 2015 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , за участі зацікавленої особи - Тирлівської сільської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_3 ) на користь Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області (код ЄДРПОУ - 04329547) 365,40 грн сплаченого нею судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : Т.Б. Сало

М. М. Якименко

Повний текст постанови виготовлено 07 квітня 2020 року.