ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/4474/19 Головуючий суддя І інстанції Калмикова Л. К.
Провадження № 22-ц/818/2169/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про забезпечення позову або доказів
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 31 січня 2020 року, постановлену у складі судді Калмикової Л.К., по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 31 січня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.11.2019 щодо заборони державному нотаріусу Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадкових прав та видачі будь-яким особам свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити рішення про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Вважає, що неналежне повідомлення її про розгляд справи позбавило її можливості довести суду, що подальше існування заходів забезпечення позову є доцільним, а скасування заходів забезпечення позову дозволить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 безперешкодно заволодіти спадковим майном та розпорядитися ним на власний розсуд.

Послалась на те, що через погіршення стану здоров`я вона була позбавлена можливості подати позов до суду у строки, встановлені законом.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

У заявах про розгляд справи без її участі ОСОБА_2 вказала, що вимоги ОСОБА_1 вона не визнає (а. с. 113-114, 139-140).

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Представник апелянта адвокат Яковлева Л.І. 19 жовтня 2020 року подала клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 19.10.2020, з посиланням на її неможливість взяти участь у розгляді скарги у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікарняному. Зауважила, що сторона апелянта не має технічної можливості взяти участь у розгляді справи з використанням власних технічних засобів і вважає особисту участь апелянта у судовому засіданні необхідною. Просила врахувати зайнятість адвоката Яковлєвої Л.І. в інших судових засіданнях, починаючи з 26.10.2020 (а. с. 174).

Колегія суддів виходячи із завдання цивільного судочинства, визначеного у ст. 2 ЦПК України, не вбачає законних підстав для відкладення розгляду справи з огляду на те, що аргументи клопотання адвоката про її хворобу об`єктивно письмовими доказами не підтверджені. Апелянт ОСОБА_1 завчасно, більше ніж за місяць до судового засідання, була повідомлена про судове засідання 19.10.2020 (а. с. 164), і діючи добросовісно мала процесуальну можливість як особисто з`явитися у судове засідання, такі і направити іншого представника для участі у судовому засіданні 19.10.2020.

Судом не було визнано обов`язковою явку апелянта, у неї була процесуальна можливість надати до суду апеляційної інстанції усі необхідні на її думку заяви, клопотання чи нові докази. При цьому заява представника апелянта про відкладення розгляду скарги ніяких клопотань у зазначеному контексті - не містить.

Таку процесуальну поведінку сторони апелянта, яка об`єктивно спрямована на безпідставне затягування розгляду скарги поза межі розумних процесуальних строків, колегія суддів розцінює як зловживання процесуальним правом, що згідно ст. 44 ЦПК України є неприпустимим.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про судове засідання та без поважних причин не з`явилися, що відповідно до ст.ст. 131, 372 ЦПК України не перешкоджає подальшому апеляційному розгляду справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, вжиті до подання позовної заяви, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що заявником ОСОБА_1 станом на час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову до суду не подано будь-якої позовної заяви.

Суд вважав за можливе розглядати дане клопотання у відсутності сторін, враховуючи обмежені строки розгляду клопотання та відсутність у ст. 158 ЦПК України застереження про неможливість розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову у відсутності сторін.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.11.2019 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено повністю.

Вирішено: заборонити державному нотаріусу Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадкових прав та видачі будь-яким особам свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання чинності рішенням у справі.

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

В заяві зазначила, що ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.11.2019 було заборонено державному нотаріусу Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадкових прав та видачі будь-яким особам свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання чинності рішенням у справі.

Відповідно до вказаної вище ухвали вона зазначена, як заінтересована особа.

Вказала, що заявником станом на 24 січня 2020 року не подано до суду позовної заяви, що підтверджується скріншотами, зробленими з офіційного сайту Судова Влада України, де зазначено, що протягом 10 діб з моменту винесення ухвали судом до Дергачівського районного суду Харківської області не було подану з боку ОСОБА_1 ніяких позовних заяв до даного суду, у тому числі про встановлення факту розірвання шлюбу, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та про визнання майна спільною сумісною власністю, а тому вважала за необхідне скасувати заходи забезпечення позову.

Зазначила, що вона дійсно була до моменту смерті ОСОБА_3 дружиною, але деякий час вони не жили разом.

В ухвалі суду зазначено, що передбачений законом для прийняття спадщини строк закінчився 17 жовтня 2019 року і станом на теперішній час державним нотаріусом збираються документи для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 та інших можливих спадкоємців, що значним чином порушують законі права ОСОБА_1 на спільне майно придбане за час цивільного шлюбу із ОСОБА_3 та можливість його оформлення в разі задоволення позову. Дані доводи ОСОБА_1 , які в свою чергу не були ніяким чином перевірені судом ставить під сумнів, а саме: ОСОБА_1 , знаючи про те що вона звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса для оформлення спадщини після смерті чоловіка, не могла не бути обізнаною в тому, що на спадкове майно, а саме на легковий автомобіль претендує його рідна донька від їх із ОСОБА_3 шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в свою чергу підтверджується свідоцтвом про народження на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В даному свідоцтві про народження мається відповідний запис про батьків, а саме у свідоцтві зазначений батько - ОСОБА_3 , а мати - ОСОБА_2 . Зазначила, що 23 квітня 2019 року в Солонянську державну нотаріальну контору звернулась першою їх донька ОСОБА_4 з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 . Вона, в свою чергу, звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття належної їй частки спадщини за законом на користь доньки ОСОБА_4 . У зв`язку з чим до теперішнього часу порушуються законі права ОСОБА_4 на власність, яка є фактично єдиним спадкоємцем на майно померлого, а саме автомобіль марки HYUNDAI ELANTRA, державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, пропорційність.

У статті 11 ЦПК України надано визначення пропорційності у цивільному судочинстві, згідно до якого суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність безумовних підстав для скасування оскарженої ухвали відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Так, районний суд зробив обґрунтований висновок про те, що, враховуючи обмежені строки розгляду клопотання та відсутність у ст. 158 ЦПК України застереження про неможливість розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову у відсутності сторінтаку заяву можна розглянути за відсутності учасників справи.

Суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_1 не було подано відповідного позову до суду як на час розгляду заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, так і на час подання апеляційної скарги.

Посилання ОСОБА_1 на наявність у неї перешкод у поданні позову, зумовленими її незадовільним станом здоров`я, доказами у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України не підтверджені.

Помилкове посилання суду на норму абз. 1 ч. 5 ст. 116 ЦПК України є формальним порушенням, оскільки судом було вірно застосовано правило ч. 4 ст. 152 ЦПК України, а тому воно не може бути підставою для скасування вірної за своїми висновками ухвали суду.

Колегія суддів також зазначає, що положенням п. 1 ч. 13 ст. 158 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви (у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, ч. 4 ст. 152 ЦПК України).

При цьому скасування заходів забезпечення позову не позбавляє ОСОБА_1 право повторно звернутись до суду із відповідною заявою про їх застосування.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справ, ухвала постановлена із дотриманням вимог закону, тому відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга судом апеляційної інстанції залишається без задоволення, а оскаржена ухвала - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 31 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 02 листопада 2020 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

А.В. Котелевець.