03.04.2020 227/3780/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 квітня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.,

при секретарі судового засідання Сухіній О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з останнього пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 62284,20 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 15.06.2007 року вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який 17.07.2013 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з позивачкою. Рішенням Добропільського міськрайонного суду від 25.09.2012 року було стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. 21.01.2013 року було відкрито виконавче провадження. У зв`язку з невиконанням відповідачем вищевказаного рішення суду, 09.11.2017 року постановою Шевченківського ВДВС у м. Харків було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Станом на 01.07.2019 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 80784,14 грн. Посилаючись на ст. 196 СК України, позивачка вважає, що у неї виникло право на стягнення з відповідача пені у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за відповідними періодами, але не більше 100 відсотків заборгованості. За розрахунками позивачки, розмір пені за прострочення сплати аліментів на дитину за період з 01.06.2018 року по 22.08.2019 року (по день звернення до суду) становить 62284,20 грн, яку позивачка і просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явились.

Позивачка звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Від відповідача заяв про відкладення розгляду справи з повідомленням причин неявки до суду не надходило. Про час та місце розгляду справи повідомлявся, у тому числі, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (а.с.6)

Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.07.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.7)

Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.09.2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.8)

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 , який зроблено державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харків в рамках виконавчого провадження № 36298291, заборгованість відповідача по виконавчому листу № 2/0514/1865/2012 від 23.10.2012 року про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, за період з 12.09.2012 року по 01.07.2017 року становила 61077,26 грн (а.с. 11-13), про що було повідомлено боржника, якому за адресою місця проживання було надіслано попередження разом з вищенаведеним розрахунком заборгованості (а.с. 10)

Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 (а.с. 9), проведеного державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харків, станом на 01.07.2019 року заборгованість складає вже 80784,14 грн. (а.с.9)

Відповідно до ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Тобто, з наведених норм законодавства вбачається, що розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем, а в разі існування спору розмір заборгованості по аліментам вирішується судом, за окремою заявою заінтересованої особи, тобто або стягувача, або боржника.

При цьому, суд зазначає, що діюче законодавство дозволяє заінтересованій особі, яка не згодна з розміром заборгованості по аліментам звернутися до суду:

1) в порядку, передбаченому ст. 477 ЦПК України, якою передбачено право сторони виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи;

2) звернутися до суду з позовною заявою про визначення розміру заборгованості по аліментах, яка розглядається за правилами позовного провадження.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2017 року Шевченківський ВДВС м. Харків надсилав на адресу боржника розрахунок заборгованості по виплаті аліментів за період з 12.09.2012 року по 01.07.2017 року на суму 61077,26 грн (а.с.10-13), який ним в судовому порядку не оскаржено. Боржник визнав наявну суму заборгованості, що підтверджується сплатою ним аліментів у період з листопада 2017 року по травень 2018 року. (а.с.9)

Таким чином, судом достеменно встановлено, що відповідач дійсно знав про існування заборгованості по сплаті аліментів на дитину, але до цього часу він не виявив жодних намірів оскаржити наведені вище розрахунки державного виконавця та не вимагав зупинення провадження до вирішення ним питання щодо визначення розміру заборгованості по аліментах.

Крім того, слід зазначити, що суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 77 ЦПК України , належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказів оспорювання цієї заборгованості, чи її скасування, чи звільнення особи від обов`язку сплачувати аліменти за розрахунковий період виникнення заборгованості в судове засідання відповідачем не надано.

Враховуючи наведене, суд вважає, що станом на день розгляду цієї цивільної справи, надані позивачкою довідки-розрахунки державного виконавця є дійсними і підстав вважати, що зазначені в них відомості не відповідають дійсності чи неправомірні, у суду не має.

Отже, судом встановлено, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів на дитину в період з 01.09.2012 року по 01.07.2019 року складає 80784,14 грн.

Зі змісту позовних вимог та доданих розрахунків позивачки вбачається, що вона просить стягнути з відповідача пеню за період з 01.06.2018 року по 22.08.2019 року в розмірі 62284,20 грн, що не перевищує 100 відсотків загальної суми заборгованості по сплаті відповідних аліментів.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Своїм висновком у постанові від 12.09.2018 року Верховний суд України визначив, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, враховуючи практику суду вищої інстанції, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?р=(А 1 х 1 %Q1 )+(А2х 1 %Q2)+ (Аnх 1 %Qn), де:

?р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

Аn - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Таким чином, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14- 37цс18).

Проте, суд під час перевірки розрахунку позивачки щодо розміру пені на заборгованість по аліментах за період з 01.06.2018 року по 22.08.2019 року, дійшов висновку про інший її розмір, виходячи з наступного:

1) за червень 2018 року: 1947,25 грн. (заборгованість за червень 2018 року) * 1% * 418 днів (прострочення сплати з 01.07.2018 року по 22.08.2019 року) = 8139,51 грн.;

2) за липень 2018 року: 1978,25 грн. (заборгованість за липень 2018 року) * 1% * 387 днів (прострочення сплати з 01.08.2018 року по 22.08.2019 року) = 7655,83 грн.;

3) за серпень 2018 року: 1939,75 грн. (заборгованість за серпень 2018 року) * 1% * 356 днів (прострочення сплати з 01.09.2018 року по 22.08.2019 року) = 6905,51 грн.;

4) за вересень 2018 року: 2012,00 грн. (заборгованість за вересень 2018 року) * 1% * 326 днів (прострочення сплати з 01.10.2018 року по 22.08.2019 року) = 6559,12 грн.;

5) за жовтень 2018 року: 1994,50 грн. (заборгованість за жовтень 2018 року) * 1% * 295 днів (прострочення сплати з 01.11.2018 року по 22.08.2019 року) = 5883,78 грн.;

6) за листопад 2018 року: 2001,00 грн. (заборгованість за листопад 2018 року) * 1% * 265 днів (прострочення сплати з 01.12.2018 року по 22.08.2019 року) = 5302,65 грн.;

7) за грудень 2018 року: 2268,00 грн. (заборгованість за грудень 2018 року) * 1% * 234 дні (прострочення сплати з 01.01.2019 року по 22.08.2019 року) = 5307,12 грн.;

8) за січень 2019 року: 2007,25 грн. (заборгованість за січень 2019 року) * 1% * 203 дні (прострочення сплати з 01.02.2019 року по 22.08.2019 року) = 4074,72 грн.;

9) за лютий 2019 року: 2057,25 грн. (заборгованість за лютий 2019 року) * 1% * 175 днів (прострочення сплати з 01.03.2019 року по 22.08.2019 року) = 3600,19 грн.;

10) за березень 2019 року: 2177,75 грн. (заборгованість за березень 2019 року) * 1% * 144 дні (прострочення сплати з 01.04.2019 року по 22.08.2019 року) = 3135,96 грн.;

11) за квітень 2019 року: 2222,75 грн. (заборгованість за квітень 2019 року) * 1% * 114 днів (прострочення сплати з 01.05.2019 року по 22.08.2019 року) = 2533,94 грн.;

12) за травень 2019 року: 2239,25 грн. (заборгованість за травень 2019 року) * 1% * 83 дні (прострочення сплати з 01.06.2019 року по 22.08.2019 року) = 1858,58 грн.;

13) за червень 2019 року: 2239,25 грн. (заборгованість за червень 2019 року) * 1% * 53 дні (прострочення сплати з 01.07.2019 року по 22.08.2019 року) = 1186,80 грн.

Загальна суми пені за прострочення сплати аліментів на дитину за період з 01.06.2018 року по 22.08.2019 року становить 62143,71 грн.

Згідно до ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідач належних та допустимих доказів будь-яких обставин, які б могли слугувати підставою для зменшення розміру неустойки (пені), до суду не надав.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково.

Беручи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені частково, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України та дату звернення до суду, на яку розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з якого обраховується сума судового збору, становив 1921,00 грн., суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 766,67 грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати належного судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пеню за прострочення сплати аліментів на дитину в сумі 62143 (шістдесят дві тисячі сто сорок три) грн. 71 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 766 гривень 67 копійок.

Направити відповідачу копію заочного рішення суду в порядку, передбаченому ст. 272 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

03.04.2020