Справа № 635/1137/20
Провадження № 2/635/1475/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Назаренка О.В.,

при секретарі - Літінської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на Ѕ частину вартості житлового будинку в порядку спадкування за законом, -

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

відповідач - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2020 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на Ѕ частину вартості житлового будинку в порядку спадкування за законом, в якому позивач просить встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку літ «А-1» загальною площею 136,60 кв.м., житловою площею 81,40 кв.м., сарай літ «Б1», сарай літ «Г1», вбиральня «У1», огорожа №1-2, колонка №3 за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що її бабуся ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті були її сини: ОСОБА_4 , батько позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач зазначає, що її батька ОСОБА_4 на момент смерті ОСОБА_5 не було в живих, тому вона є спадкоємицею після смерті бабусі ОСОБА_5 на Ѕ частину житлового будинку, оскільки Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Вказує, що вона є єдиною дочкою ОСОБА_4 , зареєстрована в спадковому житловому будинку разом із матір`ю та неповнолітньою донькою, прийняла спадщину після смерті бабусі. Однак у витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження в її батька ОСОБА_4 в відомостях про батьків, по-батькові бабусі записане помилково « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_5 ». Позивач зазначає, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.02.2020 року нотаріус Першої Державної нотаріальної контори Харківського району відмовила у видачі правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому що є розбіжності в написанні по-батькові бабусі, а також відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 березня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на Ѕ частину вартості житлового будинку в порядку спадкування за законом прийняти до розгляду та відкрити провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання. Задоволено клопотання позивача, витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області,що знаходиться за адресою 62052 м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4:відомості про те хто звертався із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , із зазначенням прізвища, ім`я, по-батькові та адреси осіб, які зверталися до нотаріальної контори; чи були заповіти від ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 та на чиє ім`я.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 травня 2020 року закрито підготовче провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на Ѕ частину вартості житлового будинку в порядку спадкування за законом. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, у разі неявки відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем проживання (перебування), причини не явки суду не повідомили, відзив не надали.

Будь яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, які належно повідомлялися про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

16 червня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані судом без його проголошення за неявкою усіх учасників справи.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що право приватної власності на нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1 зареєстровано в цілому за ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право власності, виданого Першої державної нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 20.07.1993 р.№3-2657, в Комунальному підприємстві «Харківське районне бюро технічної інвентаризації зареєстровано 05.10.1993 в реєстровій книзі №43 під №6171, та свідоцтва про право на спадщину, виданого Першої державної нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 20.07.1993 р.№3-2659, в Комунальному підприємстві «Харківське районне бюро технічної інвентаризації зареєстровано 05.10.1993 в реєстровій книзі №43 під №6171. Згідно матеріалів інвентаризації станом на 12.02.2020 за вищевказаною адресою розташовано:житловий будинок «А-1» загальною площею 136,60 кв.м., житловою площею 81,40 кв.м., сараї «Б1», «Г1», вбиральня «У1», огорожа №1-2, колонка №3. Зазначене підтверджується довідкою Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №2004 від 17.02.2020.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції, актовий запис №290.

Позивач вказала, що ОСОБА_5 це її бабуся. ОСОБА_5 мала двох синів - ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , батько позивача, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції, актовий запис №184.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З наданого свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 вбачається, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Позивач є єдиною дочкою ОСОБА_4 , зареєстрована в спадковому житловому будинку АДРЕСА_1 з 27 липня 2005 року по теперішній час, що підтверджується довідкою №661 від 17.12.2019 про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради.

Актом депутата Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_8 від 02.03.2020 підтверджено, що ОСОБА_1 мешкала за адресою АДРЕСА_1 зі своїм батьком ОСОБА_4 , після смерті поховала його. Те, що мати померлого ОСОБА_4 була ОСОБА_5 , підтверджують сусіди ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за законом має належати по Ѕ частині житлового будинку після смерті їх матері ОСОБА_5 .

На момент смерті ОСОБА_5 , батько позивача ОСОБА_4 вже помер, тому ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті бабусі ОСОБА_5 на Ѕ частину житлового будинку, яку мав спадкувати її батько, ОСОБА_4 ..

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України, щодо ОСОБА_4 , вбачається що в відомостях про його батьків, по-батькові матері (бабуся позивача) записане помилково « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_5 », у зв`язку з чим, позивач і просить суд встановити факт родинних відносин.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При вирішенні справи суд виходить з положень п. 2 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», яким передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Приймаючи до уваги сукупність доказів юридичного факту родинних відносин між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та його матір`ю, ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд вважає, що такий факт знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи і був доведений матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тож, як вбачається із матеріалів справи, спадщину після смерті ОСОБА_5 фактично прийняла ОСОБА_1 , проживаючи з спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.

З відповіді Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Міністерства юстиції України №02-14/1090 від 15.04.2020 вбачається, що згідно даних, наявних в держнотконторі, після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований на день смерті за адресою АДРЕСА_1 , з заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався. Свідоцтво про спадщину держнотконтора не видавала. Після померлої ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зареєстрована на день смерті за адресою АДРЕСА_1 , на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавці до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої ОСОБА_6 . Заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не поступали. Свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала.

Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 04 лютого 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та роз`яснено право на звернення до суду.

Відповідно до п.1.2, п.4,12, п.4,14, п.4,15, п.4.18 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року за №296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують право власності на майно, що належить спадкодавцю.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що у ОСОБА_1 виникло право на звернення до суду з даним позовом.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 фактично успадкувала після смерті своєї бабусі ОСОБА_5 Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 , однак свої спадкові права у встановленому законом порядку не оформила.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягаю задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 223, 259, 265, 280-283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИІВ:

позов ОСОБА_1 -задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку літ «А-1» загальною площею 136,60 кв.м., житловою площею 81,40 кв.м., сарай літ «Б1», сарай літ «Г1», вбиральня «У1», огорожа №1-2, колонка №3 за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості, що не проголошуються:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 22 червня 2020 року.

Суддя О.В.Назаренко