Справа № 357/3143/20
У Х В А Л А

іменем України

30 березня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква справу за поданням старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) Ткач Авксентія Петровича про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

26 березня 2020 року старший державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) Ткач Авксентій Петрович звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з поданням про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області на примусовому виконанні перебувають виконавчі листи видані Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за № №2/357/1569/19 виданий 09.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), грошові кошти в розмірі 131014,50 (сто тридцять одна тисяча чотирнадцять гривень 50 копійок), що еквівалентно 5000,00 доларам США по курсу НБУ станом на 21.05.2019 року.

14.01.2020 року до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби за заявою стягувача на примусове виконання надійшов виконавчий лист №2/357/3894/19 виданий 24.12.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) грошові кошти в сумі 25000 грн. (двадцять п`ять тисяч грн. 00 коп.) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

04.03.2020 року державним виконавцем об`єднано вищевказані виконавчі провадження у зведене виконавче провадження № 61466143, шляхом винесення відповідної постанови. Загальна сума боргу по зведеному виконавчому провадженні становить - 156014,5 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч чотирнадцять грн. 50 коп.).

Старший державний виконавець у поданні наголошує на тому, що ним було вжито усіх виконавчих дій.

При проведенні виконавчих дій по розшуку майна належного боржнику ОСОБА_1 , останнім було встановлено, що боржник ОСОБА_1 , з 06.09.1974 року по 18.12.1991 року перебував у шлюбі з громадянкою ОСОБА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою Білоцерківського міськрайонного відділу державної

реєстрації актів цивільного стану та під час перебування в шлюбі, відповідно до договору купівлі-продажу від 23.09.1982 року посвідченого старшим державним нотаріусом Т. Трахтман, дружиною боржника була придбана половина житлового будинку, а саме 50,4 кв.м від загальної площі житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , яка була зареєстрована за дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується копією договору купівлі продажу, інформаційною довідкою КП КОР «Південне БТІ». Загальна площа житлового будинку складає - 82,1 кв.м., житлова площа складає - 56,3 кв.м.

В придбаній під час шлюбу дружиною боржника частині будинку, боржник ОСОБА_1 зареєстрований і проживає по даний час.

Також повідомляють, що в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП №56202408 з примусового виконання виконавчого листа №2/357/1483/17 виданого 06.04.2018р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заподіяну шкоду у розмірі 130069 грн. 89 коп. та немайнову 50000 грн. 00 коп. і на користь держави - судовий збір - 1940 грн. 70 коп. Всього - 182010 грн. 59 коп.

Під час систематичних перевірок майнового стану ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які відбувались 24.05.2018, 19.07.2018, 20.06.2019, 08.10.2019, 17.12.2019, 25.02.2020 та 12.03.2020 року, за адресою: АДРЕСА_3 , доступ до приміщення будинку був відсутній.

Відсутність доступу державного виконавця до приміщення унеможливлює подальше виконання рішення суду.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухиляються від виконання рішення суду та перешкоджають проведенню виконавчих дій.

А тому, просить суд розглянути подання та прийняти рішення про примусовий вхід до житла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 . Просили розглянути справу без участі представника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею обрано Орєхова О.І.

Згідно журналу отримання суддею матеріалів, зазначене подання головного державного виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника було отримано суддею з канцелярії суду 27.03.2020 року.

В судове засідання головний державний виконавець не з`явився, просили розглядати подання без участі представника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ).

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Суд, дослідивши надані головним державним виконавцем матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд при розгляді подання державного виконавця з`ясовує які виконавчі дії проводилися державним виконавцем з часу відкриття виконавчого провадження і яким саме чином боржник чинить перешкоди у примусовому виконанні рішення суду.

В судовому засіданні встановлено, що в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області на примусовому виконанні перебувають виконавчі листи видані Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за №2/357/1569/19, виданий 09.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого:

АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), грошові кошти в розмірі 131014,50 (сто тридцять одна тисяча чотирнадцять гривень 50 копійок), що еквівалентно 5000,00 доларам США по курсу НБУ станом на 21.05.2019 року та за №2/357/3894/19, виданий 24.12.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) грошові кошти в сумі 25000 грн. (двадцять п`ять тисяч грн. 00 коп.) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, де 04.03.2020 року державним виконавцем були об`єднано вищевказані виконавчі провадження у зведене виконавче провадження № 61466143, шляхом винесення відповідної постанови. Загальна сума боргу по зведеному виконавчому провадженні становить 156 014,50 грн.

Крім того, в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП № 56202408 з примусового виконання виконавчого листа №2/357/1483/17, виданого 06.04.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заподіяну шкоду у розмірі 130069 грн. 89 коп. та немайнову 50000 грн. 00 коп. і на користь держави - судовий збір - 1940 грн. 70 коп., загалом 182 010 грн. 59 коп.

Як вбачається з актів державного виконавця під час систематичних перевірок майнового стану ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які відбувались 24.05.2018 року, 19.07.2018 року, 20.06.2019 року, 08.10.2019 року, 17.12.2019 року, 25.02.2020 року та 12.03.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 , доступ до приміщення будинку був відсутній. У зазначених актах зазначено, що провести перевірку виявилось неможливим у зв`язку із тим, що двері будинку ніхто не відчинив. Поняті не залучалися, стягувач відсутній, боржники відсутні. Лише в акті державного виконавця від 12.03.2020 року було залучено понятого ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно вищевказаних виконавчих листів вбачається, що місцем проживання боржника ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_5 .

Також, місцем проживання боржника ОСОБА_2 є адреса: АДРЕСА_5 .

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

У частині першій статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічним за змістом є і п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Крім того, п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого

рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому, необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Під час розгляду справи судом не встановлено жодних обставин, які б підтверджували той факт, що боржники ухиляються від виконання виконавчих документів та чинили би державному виконавцю перешкоди в доступі до житла для вчинення ним виконавчих дій.

До того ж, з наданих до суду матеріалів старшим державним виконавцем вбачається, що останній здійснював вихід за адресою: АДРЕСА_3 . Провести перевірку виявилося неможливим, у зв`язку із тим, що двері будинку ніхто не відчинив.

Тому, звертаючись до суду з вказаним поданням, державний виконавець просить суд прийняти рішення про примусовий вхід до житла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження».

Однак, як було зазначено судом вище, з наявних у матеріалах справи виконавчих листах, на підставі яких державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження зазначено адресу боржників саме: АДРЕСА_5 .

Тому, з боку державного виконавця не надано до суду жодного належного обґрунтування з приводу того, що саме адресою боржників є АДРЕСА_3 , до якого просить останній прийняти рішення про примусовий вхід.

А тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання поданням старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) Ткач Авксентія Петровича про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також, варто зазначити, що ч. 2 ст. 439 ЦПК України передбачено, що суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення ( виклику ) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи правного виконавця, однак останній у судове засідання не з`явився, що унеможливлює суд виправити у судовому засіданні зазначені вище недоліки.

Враховуючи, що положеннями ст. 353 ЦПК України передбачено виключно можливість оскарження ухвали про примусового проникнення до житла, ухвала суду про відмову у задоволенні подання про примусове проникнення до житла, оскарженню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 353, 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Конституцією України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) Ткач Авксентія Петровича про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов