Справа № 453/164/20
№ провадження 2/453/149/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Брони А.Л.
секретаря судових засідань Бендеш А.І.,
без учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе справу за позовом ОСОБА_1 до Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -
ОСОБА_1 звернулась у Сколівський районний суд Львівської області до Либохорівського старостинського округу Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 06.12.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 02.03.2020 року о 11.00 год.
02.03.2020 року на адресу суду надійшло клопотання позивача, в якому вона просила замінити неналежного відповідача - Либохорівський старостинський округ Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, на належного відповідача у справі Славську селищну раду Сколівського району Львівської області.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 02.03.2020 року було замінено неналежного відповідача Либохорівський старостинський округ Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, на належного відповідача Славську селищну радуСколівського району Львівської області.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 23.03.2020 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання 09.04.2020 року позивач не з`явилась, однак надіслала клопотання на адресу суду про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила суд їх задовольнити.
Зокрема позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
В день смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме на будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з погосподарської книги Либохорівського старостинського округу Славської селищної ради Сколівського району Львівської області № 493 від 12.09.2019 року.
Оскільки заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_2 не складав, позивач є спадкоємицею першої черги за законом в розумінні статті 1261 ЦК України, оскільки є донькою спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим міським відділом ЗАГС м. Мелітополь 31.03.1977 року на підставі актового запису № 647, в якому батьком зазначено ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_5 .
У вересні 2019 року позивач звернулась у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , однак листом Сколівської ДНК Львівської області № 798/01-16 від 17.09.2019 року їй було відмовлено у прийнятті заяви у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку на прийняття спадщини та запропоновано звернутись безпосередньо до суду для вирішення даного питання.
Позивач зазначає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини нею було пропущено з поважних підстав, оскільки вона, ОСОБА_1 , постійно, від дня народження, проживає у м. Мелітополь Запорізької області, а її покійний батько ОСОБА_2 постійно до дня смерті проживав у с. Либохора Сколівського району Львівської області. Таким чином, місця їх проживання були суттєво віддалені один від одного.
Крім цього, позивач вказує на той факт, що про смерть батька вона дізналась по спливу тривалого часу, оскільки її ніхто не сповістив про таку, а сама вона не мала можливості приїхати за місцем проживання батька, оскільки тривалий час, а саме близько двох років проходила лікування, яке супроводжувалось кількома оперативними втручаннями у зв`язку з травмами, отриманими внаслідок ДТП (наїзд автомобіля), яке трапилось у 2017 році в м. Мелітополь, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості самостійно пересуватись та самостійно здійснювати за собою повноцінний догляд.
У зв`язку з наведеними обставинами позивач просила суд визначити їй тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник відповідача у справі Славської селищної ради Сколівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду 27.03.2020 року, після закриття підготовчого засідання у справі, по спливу строків, вказаних судом для подачі відзиву на позовну заяву, надійшло пояснення на позовну заяву без доказів надіслання такого пояснення позивачу.
У даному поясненні представник відповідача зазначає, що вважає причини пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивачем, викладені у позовній заяві, поважними, однак звертає увагу суду на той факт, що відповідно до рішення Сколівського районного суду Львівської області від 28.11.2019 року у справі № 453/1268/19, було задоволено заяву ОСОБА_6 та встановлено факт про те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним дядьком ОСОБА_6 , а також встановлено факт спільного проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_2 з 2017 року по день смерті останнього. А відтак, ОСОБА_6 вважається спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті ОСОБА_2 .
Крім того, представник відповідача зазначає, що ОСОБА_6 звертався у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 як спадкоємець п`ятої черги за законом, внаслідок чого підлягає встановленню факт заведення нотаріусом спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 17.09.2019 року на підставі актового запису № 88, здійсненого виконавчим комітетом Славської селищної ради Сколівського району Львівської області 12.10.2018 року.
В день смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме на будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з погосподарської книги Либохорівського старостинського округу Славської селищної ради Сколівського району Львівської області № 493 від 12.09.2019 року.
Згідно довідки № 491 від 16.09.2019 року, виданої Либохорівським старостинським округом Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, Прадід ОСОБА_4 , 1945 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживав в АДРЕСА_1 , і заповіту на випадок своєї смерті в Либохорівській сільській раді Сколівського району Львівської області не складав.
Про відсутність заповіту ОСОБА_2 свідчить також інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 59114955 від 23.01.2020 року, видана Сколівською державною нотаріальною конторою.
Таким чином, позивач - ОСОБА_1 , є спадкоємицею першої черги за законом в розумінні статті 1261 ЦК України, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Факт родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданим міським відділом ЗАГС м. Мелітополь 31.03.1977 року на підставі актового запису № 647, в якому батьком зазначено ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_5 .
У вересні 2019 року позивач звернулась у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , однак листом Сколівської ДНК Львівської області № 798/01-16 від 17.09.2019 року їй було відмовлено у прийнятті заяви у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку на прийняття спадщини та запропоновано звернутись безпосередньо до суду для вирішення даного питання.
Як на підставу пропуску строку для прийняття спадщини позивач, зокрема, помлалась на той факт, що вона постійно, від дня народження, проживає у м. Мелітополь Запорізької області, а її батько постійно до дня смерті проживав у с. Либохора Сколівського району Львівської області.
Після розірвання шлюбу її батько ОСОБА_2 , який з моменту укладення шлюбу з матір`ю, а саме з 12.08.1970 року, спочатку проживав з сім`єю у м. Краснодар, а згодом проживав у м. Мелітополь, повернувся у с. Либохора Сколівського району, а ОСОБА_1 з матір`ю залишились проживати у м. Мелітополь.
Відтак, місця проживання позивача та її батька були суттєво віддалені.
Крім цього, позивач зазначає, щопро смерть батька вона дізналась по спливу тривалого часу, оскільки її ніхто не сповістив про таку, а сама вона не мала можливості приїхати за місцем проживання батька, оскільки тривалий час, а саме близько двох років проходила лікування, яке супроводжувалось кількома оперативними втручаннями у зв`язку з травмами, отриманими внаслідок ДТП (наїзд автомобіля), яке трапилось у 2017 році в м. Мелітополь.
Судом встановлено, що позивач отримала численні травми, а саме: закритий перелом середньої третини лівої плечевої кістки зі зміщенням, закритий перелом 9 ребра без зміщення, закриту черепномозгову травму, струс головного мозгу, вертеброгенну цервикобрахналгію, м`язевонотичний, нейросудинний синдром, що підтверджується випискою з історії хвороби № 3118 та випискою з медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення № 1 571 від 13.04.2017 року, в яких, зокрема, описано обставини, за яких нею було отримано зазначені травми, а також необхідність оперативного втручання та лікування.
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила ч. 3 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
Відповідно до п. 24 Постанови пленуму ВСУ про судову практику про спадкування № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Крім цього, відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.
Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.
Однак, враховуючи той факт, що ніхто зі спадкоємців не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59114972 від 23.01.2020 року, відповідно до якої інформація про заведену спадкову справу після смерті ОСОБА_2 відсутня, відсутня була й можливість повідомлення нотаріусом про виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення в пресі.
Щодо тверджень представника відповідача про наявність спадкоємця п`ятої черги після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_6 , то суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Крім цього, частиною 2 статті 1258 ЦК України визначено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові ВС від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, які відповідно до ст. 263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин,поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Таким чином, аналізуючи наведені норми закону, тривалу хворобу позивача та велику відстань між її постійним місцем проживання та місцем знаходження спадкового майна, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 були наявні поважні причини, у зв`язку з якими вона пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.
На підставі викладеного, керуючись . 1220, 1222, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 13, 76, 81, 89, 90, 95, 258-259, 264-265, 268, 280-281 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Славської селищної ради Сколівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.
У зв`язку з оголошенням в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3
Суддя