22-ц/804/778/20
237/787/16-ц

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року місто Маріуполь

справа № 237/787/16-ц

провадження № 22-ц/804/778/20

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого Пономарьової О.М.,

суддів Зайцевої С.А., Ткаченко Т.Б.

секретар судового засідання Єфремова О.В.,

сторони:

позивач Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК»

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК», на заочне рішення Мар`їнського районного суду Донецької області у складі судді Ліпчанського С.М. від 13 вересня 2019 року

в с т а н о в и в:

25 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» (з 21 грудня 2009 року Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК») та відповідачем ОСОБА_1 03 листопада 2006 року укладено кредитний договір № 0, з додатковою угодою № 1 від 20 березня 2009 року. Відповідачеві надано кредит в розмірі 10 000,00 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, який зобов`язався щомісячно повертати кредит в повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток 1 до договору), але в будь-якому випадку повернути кредит в повному обсязі не пізніше 03 листопада 2016 року.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийняті:

- порука ОСОБА_2 згідно з договором поруки № 54044 від 03 листопада 2006 року;

- порука ОСОБА_3 згідно з договором поруки № 54045 від 03 листопада 2006 року;

- порука ОСОБА_4 згідно з договором поруки № 54046 від 03 листопада 2006 року,

за умовами яких вони добровільно взяли на себе зобов`язання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобов`язанням ОСОБА_1 .

Всупереч умов договору ОСОБА_1 не здійснює своєчасних платежів для погашення сум заборгованості за кредитом та процентами, у зв`язку з чим станом на 29 лютого 2016 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 2 971,92 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 2 373,04 доларів США, заборгованості за процентами 598,88 доларів США.

14 січня 2016 року позивач направив відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень договору, але відповідачі порушення договору не усунули.

Позивач просив суд стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором № 0 від 03 листопада 2006 року в розмірі 2 971,92 доларів США з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_5 ; зі ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_1 ; зі ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_1 , а також понесені судові витрати у розмірі 1 378 грн.

Заочним рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 13 вересня 2019 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено в повному обсязі.

26 грудня 2019 року позивач Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК», подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 13 вересня 2019 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи. Шестимісячний строк на пред`явлення вимог до поручителя повинен обраховуватися щодо кожного щомісячного платежу, тож наслідком пропущення цього строку, є припинення поруки в частині окремих, щомісячних зобов`язань, щодо яких строк виконання настав більше ніж за 6 місяців до пред`явлення позову. Проте, в іншій частині, за щомісячними зобов`язаннями, строк сплати яких не настав, або тих, щодо яких строк сплати не перевищує 6 місяців від дня пред`явлення позову порука не припинена. Вимога про сплату заборгованості, яка направлена поручителям в 2014 році не є вимогою про зміну строку повернення кредиту, а стосується повідомлення поручителів по порушення зобов`язання та необхідність його виконання. В рішенні суду не визначено, чи були порушені права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, внаслідок чого висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідачі не скористалися.

Від представника позивача Ляпун І.О. та відповідача ОСОБА_2 надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

В судове засідання апеляційної інстанції відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, зважаючи на таке.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням.

Подібна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12-ц (провадження № 14-145цс18).

У разі реалізації кредитором свого права вимоги на дострокове повернення кредиту відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України шестимісячний строк звернення кредитора до суду з вимогами до поручителя повинен обраховуватись з моменту настання строку дострокового повернення кредиту.

Судом першої інстанції встановлено і вбачається з матеріалів справи, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» та відповідачем ОСОБА_1 03 листопада 2006 року укладено кредитний договір № 0, з додатковою угодою № 1 від 20 березня 2009 року. Відповідачеві надано кредит в розмірі 10 000,00 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, який зобов`язався щомісячно повертати кредит в повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток 1 до договору), але в будь-якому випадку повернути кредит в повному обсязі не пізніше 03 листопада 2016 року.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийняті:

- порука ОСОБА_2 згідно з договором поруки № 54044 від 03 листопада 2006 року;

- порука ОСОБА_3 згідно з договором поруки № 54045 від 03 листопада 2006 року;

- порука ОСОБА_4 згідно з договором поруки № 54046 від 03 листопада 2006 року,

за умовами яких вони добровільно взяли на себе зобов`язання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобов`язанням ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 не здійснював своєчасних платежів для погашення сум заборгованості за кредитом та процентами, останнє повернення кредитних коштів відбулося 25 червня 2014 року, у зв`язку з чим станом на 29 лютого 2016 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 2 971,92 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 2 373,04 доларів США, заборгованості за процентами 598,88 доларів США.

14 січня 2016 року позивач направив відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень договору, сплати простроченої заборгованості, але відповідачі порушення договору не усунули.

Відмовляючи у задоволенні позову у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення з позовом до суду, суд першої інстанції, не врахувавши вишезазначені вимоги закону та правову позицію, висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12-ц (провадження № 14-145цс18), помилково виходив з того, що 25 липня 2014 року несплачена заборгованість вважається простроченою і саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя щодо окремих зобов`язань за кредитом. При цьому судом першої інстанції взагалі не надана правова оцінка позовним вимогам про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, що визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не означають, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

З матеріалів справи вбачається, що останнє повернення кредитних коштів ОСОБА_1 відбулося 25 червня 2014 року, строк дії кредитного договору встановлений 3 листопада 2016 року. До суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся 25 березня 2016 року, тобто в межах встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності і до закінчення строку дії кредитного договору.

Відповідно до укладених договорів поруки договір вступає в дію з моменту підписання уповноваженими представниками сторін (п.3.1). Порука припиняється з припиненням всіх зобов`язань позичальника по вищеназваному кредитному договору (п.3.2)( а.с.27-29)

Умовами кредитного договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами 84 долари США щомісячно відповідно до графіку погашення кредиту (а.с.21-22).

Банк пред`явив вимогу до поручителів більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, а тому в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припинилася в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Тому строк пред`явлення кредитором вимог до поручителів про повернення боргових сум, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням.

З урахуванням викладеного, часу звернення позивача з позовом до суду, з поручителей підлягають поверненню боргові суми за період з 25 вересня 2015 року по 25 березня 2016 року.

В судове засідання апеляційної інстанції відповідачем ОСОБА_2 надана копія свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 поручителя ОСОБА_4 .

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» порука є способом забезпечення виконання зобов`язання, договір поруки не створює обов`язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором. Згідно зі ст. 607 ЦК України зобов`язання припиняться неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Зобов`язання ОСОБА_4 за договором поруки № 54046 від 3 листопада 2006 року припинені внаслідок її смерті і не допускають правонаступництва, оскільки нерозривно пов`язані із особою спадкодавця і не входять до складу спадщини.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За вказаних обставин провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК», до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 3 листопада 2006 року підлягає закриттю, оскільки зобов`язання ОСОБА_4 за договором поруки від 3 листопада 2006 року припинені внаслідок її смерті і не допускають правонаступництва.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд доходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає стягненню заборгованість за кредитом за період з 25 вересня 2015 року по 25 березня 2016 року станом на 29 лютого 2016 року в розмірі 504 долара США (84 долара США-щомісячний платіж? 6 місяців) та заборгованість за процентами за період з 25 вересня 2015 року по 25 березня 2016 року станом на 29 лютого 2016 року в розмірі 146,40 доларів США (598,88-452,48) солідарно з ОСОБА_1 .

З боржника ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитом станом на 29 лютого 2016 року в розмірі 1 869,04 долари США (2 373,04 504) та заборгованість за відсотками станом на 29 лютого 2016 року в розмірі 452,48 долари США (598,88-146,40).

Відповідно до ст. 382 ЦПК України апеляційний суд в постанові вирішує питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

При поданні позову Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК» сплатило судовий збір в розмірі 1 378 грн та заявляв вимоги на загальну суму 2 971,92 долари США до всіх відповідачів. При поданні апеляційної скарги позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2 067 грн.

Апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги банка до ОСОБА_1 підлягають задоволенню на загальну суму 2 971,92 долари США, до поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на загальну суму 650,40 доларів США, тобто на 21,88%

Відповідно до положень ч 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути понесені витрати по сплаті судового збору у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції в розмірі 1 177 грн, та 1 765,50 грн у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача належить стягнути понесені витрати по сплаті судового збору у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції в розмірі по 100,50 грн з кожного, та по 150,75 грн з кожного у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК», задовольнити.

Заочне рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 13 вересня 2019 року скасувати повністю та ухвалити нове рішення.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (юридична адреса 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ) заборгованість за кредитним договором № 0 від 3 листопада 2006 року станом на 29 лютого 2016 року в розмірі 650 (шістсот п`ятдесят) доларів 40 центів США, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 504 долари США та заборгованості за процентами в розмірі 146,40 доларів США:

з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Красногорівка Мар`їнського району Донецької області, ІПН НОМЕР_1 , мешкає: АДРЕСА_1 ) солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

уродженка міста Красногорівка Мар`їнського району Донецької області, ІПН НОМЕР_2 , мешкає: АДРЕСА_2 );

з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець сел. Верхні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області, ІПН НОМЕР_3 , мешкає: АДРЕСА_3 ) солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Красногорівка Мар`їнського району Донецької області, ІПН НОМЕР_1 , мешкає: АДРЕСА_1 ).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Красногорівка Мар`їнського району Донецької області, ІПН НОМЕР_1 , мешкає: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (юридична адреса 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ) заборгованість за кредитним договором № 0 від 3 листопада 2006 року станом на 29 лютого 2016 року в розмірі 2 321(дві тисячі триста двадцять один) долар 52 центи США, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1 869,04 долари США та заборгованості за процентами в розмірі 452,48 доларів США.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (юридична адреса 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ) судові витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Красногорівка Мар`їнського району Донецької області, ІПН НОМЕР_1 , мешкає: АДРЕСА_1 ) в розмірі 1 177 (одна тисяча сто сімдесят сім) гривень, у відшкодування витрат по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 1 765 (одна тисяча сімсот шістдесят п`ять) гривень 50 коп.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (юридична адреса 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ) судові витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка міста Красногорівка Мар`їнського району Донецької області, ІПН НОМЕР_2 , мешкає: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець сел. Верхні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області, ІПН НОМЕР_3 , мешкає: АДРЕСА_3 ) по 100 (сто) гривень 50 коп. з кожного.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (юридична адреса 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ) у відшкодування витрат по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка міста Красногорівка Мар`їнського району Донецької області, ІПН НОМЕР_2 , мешкає: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець сел. Верхні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області, ІПН НОМЕР_3 , мешкає: АДРЕСА_3 ) по 150 (сто п`ятдесят) гривень 75 коп. з кожного.

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК», до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором№ 0 від 3 листопада 2006 року закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.М. Пономарьова

Судді С.А. Зайцева

Т.Б. Ткаченко