Справа № 727/776/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.04.2020 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Пухарєвої О.В.,
секретаря Кульки О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Посилається на те, що 20.12.2017 вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , який був зареєстрований Сторожинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, за актовим записом № 237. У вказаному шлюбі дітей немає. Подружні відносини із відповідачем тривали протягом двох місяців. Вподальшому відповідач покинув сім`ю і протягом двох років жодного разу вони не бачились, не спілкувались , місце його перебування їй не відомо. На даний час вони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного побуту. В зв`язку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просить його розірвати.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення до суду від нього не надходило. Про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти про повернення у зв`язку із відсутністю відповідача за адресою зареєстрованого місця проживання.
Відповідно до ч. 10 ст. 130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, врахувавши заяву позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є громадянкою України, а відповідач ОСОБА_2 - громадянином Республіки Туреччина.
Відповідно до ст. 2 Цивільно-процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та "Про міжнародне приватне право".
Питання, що виникають у сфері приватно-правових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".
Згідно зі ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
Відповідно до п. 11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом" 16.05.2013 № 24-754/0/4-13 передбачено, що правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються статтею 60 Закону України "Про міжнародне приватне право". Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказувала що вони з відповідачем після реєстрації шлюбу спільно проживали в АДРЕСА_1
Як вбачається із відповіді на запист адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України у Чернівецькій області, а також відповіді на запит Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області (а.с.7,14), відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .
Враховуючи вищевикладене, а також те, що шлюб між сторонами було укладено на території України, місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як подружжя було в Україні, позивач на даний час продовжує проживати на території Україні, де має постійне зареєстроване місце проживання, суд вважає за необхідне до даних правовідносин при вирішенні справи про розірвання шлюбу застосувати право України.
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.12.2017, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.12.2017 (а.с.3). Від спільного проживання у сторін дітей немає.
Причиною розпаду сім`ї є те, що відповідач покинув сім`ю і сторони проятягом двох років спільно не проживають. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер.
Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати.
Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відомостей про бажання позивача змінити своє прізвище після розлучення в суді не має, а тому суд не вирішує дане питання.
Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки в судове засідання, призначене на 30.03.2020 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 01.04.2020 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) , то датою ухвалення даного судового рішення є 01.04.2020.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 110, 112-115 СК України, ст.ст. 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280 ЦПК України,суд -
Розірвати шлюб між громадянкою України, ОСОБА_1 та громадянином Республіки Туреччина ОСОБА_2 , який зареєстрований 20.12.2017 Сторожинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінння юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом №237.
Рішення суду після набрання законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення заочного рішення суду до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому заочне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Повне найменування сторін по справі :

позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ), жителька АДРЕСА_3 ;

відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 01.04.2020

Суддя О. Пухарєва