Провадження №2/760/2226/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Шпори М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 15 193, 70 гр. заборгованості за Договором № -001500 від 22 квітня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Посилається в позові на те, що 22 квітня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем був укладений Договір № -001500 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, що свідчать про укладання Договору.

Згідно п. 2.1 Договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений договором.

ТОВ «Фінансова компанія є гроші» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором.

Платіжним дорученням № 418 від 22 квітня 2018 року та повідомленням від 11 квітня 2018 року підтверджується, що на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 було перераховано позику в розмірі 2 000, 00 гр.

Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28 грудня 2017 року.

Відповідно до п. 10.1.3 договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою.

Пунктами 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 Договору визначено, що строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов Договору.

Строк, на який надається позика за цим Договором, становить 20 днів.

Дата надання позики 22 квітня 2018 року, дата повернення позики - не пізніше 11 травня 2018 року включно.

За умовами Договору фіксована процентна ставка становить 2% за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно протягом строку користування позикою.

Відповідно до п. 7.1 Договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення.

Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за умовами договору станом на 24 жовтня 2018 року виникла заборгованість, яка складається з:

-2 000, 00 гр. заборгованості за кредитом;

-6 113, 70 гр. процентів за користування кредитом;

-7 080, 00 гр. пені.

Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов договору, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 20 серпня 2019 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 29 травня 2019 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.

3 липня 2019 року направлений відповідачу пакет документів було повернуто до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

/ а. с. 119 /

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, за ініціативою суду, справа була призначена до розгляду з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглядати справу в його відсутності. Позов підтримав.

Відповідач у судове засідання п`ять разів не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.

Про причину неявки суд до відома не поставив.

Судові повістки, що направлялися на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Порядок вручення судових повісток врегульовано ст.ст.128, 130 ЦПК України та п.п. 91, 99, 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року / зі змінами від 29 грудня 2019 року /.

Крім того, в зв`язку з неврученням судових повсток відповідачу, останній. відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, був повідомлений про час розгляду справи на офіційному веб-сайті судової влади України, що є належним повідомленням учасника судового розгляду.

Виходячи з цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Ухвалою від 29 травня 2019 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 квітня 2018 року між сторонами був укладений Договір № -001500 про надання позики.

Договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, що свідчать про укладання Договору.

Згідно п. 2.1 Договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором.

Платіжним дорученням № 418 від 22 квітня 2018 року та повідомленням від 11 квітня 2018 року на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 були перераховані кошти в розмірі 2 000, 00 гр.

Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28 грудня 2017 року.

/ а.с. 70 - 73; 81 - 84 /

Відповідно до п. 10.1.3 Договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою.

Пунктами 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 Договору визначено, що строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов Договору.

Строк, на який надається позика за договором, становить 20 днів.

Дата надання позики 22 квітня 2018 року, дата повернення позики - не пізніше 11 травня 2018 року.

За умовами Договору фіксована процентна ставка становить 2% за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно протягом строку користування позикою.

Судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія є гроші» свої зобов`язання за умовами договору виконао у повному обсязі, в свою чергу відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, кошти за умовами кредитного договору не повертає.

З даних електронних реєстрів вбачається, що позивач - ТОВ «Фінансова компанія є гроші» включене до Державного реєстру фінансових установ 22 серпня 2017 року як фінансова компанія, а тому має право надавати фінансові послуги відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія є гроші» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

За таких обставин суд вважає, що договір позики був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6 , 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що строк надання послуг за цим договором(строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору.

За п. 5.2 Договору строк, на який надається позика за цим договором, становить 20 днів.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань станом на 24 жовтня 2018 року виникла заборгованість, яка складається з:

- 2 000, 00 гр. -заборгованість за кредитом;

- 6 113, 70 гр. -проценти за користування кредитом;

- 7 080, 00 гр. - пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, не з`явившись до суду, приведені позивачем обставини не спростував, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав.

Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов, передбачених договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, ч. 1 ст. 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про зменшення суми пені до стягнення з відповідача до суми основного боргу, а саме 2 000, 00 гр.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1762, 00 гр. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Керуючись Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 3, 6, 203,525, 526, 599, 610, 612, 615, 625-629, 638, 641, 644,1054 ЦК України, ст.ст. 12,13, 76-81, 133, 137, 141, 209, 258, 259, 263- 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 /адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_2 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» /49000, м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 10-к, / 10 113, 70 гр. боргу та 1 172, 80 гр. судового збору.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л .А. Шереметьєва