441/1218/19 2/441/111/2020
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2020 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Подібки Д.В.

розглянувши відкрито у залі судового засідання у м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

сторони в шлюбі з 02.08.2008р., мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_1 08.07.2019р. звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалось, через відсутність взаєморозуміння, вони часто сварились, інше, тому припинили подружні стосунки, проживають окремо, подальше збереження шлюбу недоцільне, просив розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 06.11.2019р. сторонам надано термін на примирення - три місяці.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, 20.02.2020р. подав заяву в якій позов підтримав, просив розірвати шлюб, справу розглядати у його відсутності (а.с. 28).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, 23.03.2020р. повідомила про можливість розгляду справи у її відсутності (а.с. 34).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, просили про розгляд справи у їх відсутність, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Із змісту позову, із заяви ОСОБА_1 до суду від 20.02.2020р., із свідоцтва про шлюб і копії свідоцтва про народження (а.с.9, 10) убачається, що сторони в шлюбі з 02.08.2008р., мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалий час спільно не проживають та не підтримують подружні стосунки.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_1 , як видно із змісту позову та поданої до суду 20.02.2020р. заяви (а.с. 28), заперечує можливість відновлення подружніх стосунків з відповідачкою, просить про розірвання шлюбу.

Відповідачка ОСОБА_2 , як убачається із повідомлення від 23.03.2020р. (а.с.32), теж просить про розірвання шлюбу з позивачем.

Заходи вжиті судом до примирення сторін позитивного наслідку не мають.

Ураховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя ОСОБА_2 , що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також той факт, що примушування сторін до збереження шлюбних відносин суперечитиме їх інтересам та порушуватиме їх права, суд задоволює позов.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачки в користь позивача слід стягнути 768 грн. 40 коп. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 112 СК України, суд -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований 02.08.2008р. Львівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській обл., актовий запис № 1809 - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.04.2020.

Суддя: Українець П.Ф.