22.06.2020 Справа № 696/1438/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Шкреби В.В.,

при секретарі Луцаєвській Н.В.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (прож. по АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Страхова Компанія «Глобус» через свого правонаступника Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (03038 м. Київ, вул. І. Федорова, б. 32в) про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась в суд з вказаним позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач). В обґрунтування позову вказала, що вироком Смілянського міськрайонного суду від 24 грудня 2019 року Відповідача визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а саме в тому, що він 24 грудня 2016 року близько 08 год. 30 хв. керував транспортним засобом по автодорозі «Київ-Знам`янка та порушивши Правила дорожнього руху України здійснив зіткнення з іншим транспортним засобом, в якому знаходилась Позивач, від чого вона отримала травми і шкоду здоров`ю. У зв`язку з цим просила суд стягнути з Відповідача спричинену їй матеріальну шкоду, завдану з вини Відповідача в ході дорожньо-транспортної пригоди, яка проявилась у здійснених Позивачем витрат на лікування на загальну суму 27 817 грн. 21 коп.

В судовому засіданні сторона Позивача позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Сторона Відповідача проти задоволення позову заперечувала та вказувала на його необґрунтованість і безпідставність. Що також було підтримано представником третьої особи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно із ч. 1.ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при заявленні позову про відшкодуванню шкоди не достатньо тільки обґрунтовувати її розмір та винуватість в її спричиненні конкретною особою, а вагомим елементом до відшкодування шкоди являється присутність причинного зв`язку між спричиненою шкодою та протиправною дією особи.

Як було встановлено в ході судового розгляду, Відповідач визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного зі спричиненням шкоди здоров`ю Позивача.

Як слідує зі змісту вироку суду Позивач вже заявляла у кримінальному провадженні позов про відшкодування шкоди спричиненої цим злочином, який також стосувався відшкодування матеріальної шкоди злочинної дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, при розгляді кримінального провадження не було встановлено, що придбані лікарські препарати купувались за конкретними лікарськими призначеннями, а отже суд в тій справі не знайшов підстав вважати, що понесені витрати на лікування були пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце за участі сторін.

Згідно частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на те, що позов пред`явлений щодо відшкодування шкоди в одній і тій же дорожньо-транспортній пригоді, і сторони не заперечували того факту, що Позивач на дослідження суду надала ті самі документи, якими обґрунтовувала позов про відшкодування шкоди, спричиненої злочином, суд приходить до висновку, що при розгляді цієї справи висновки суду у вироку в кримінальному проваджені мають пряме значення.

Суд вважає, що для визначення і відшкодування шкоди Позивач повинна була довести перед судом факт необхідності купівлі певних медикаментів і отримання медичних послуг.

Проте пред`являючи черговий позов Позивач фактично намагається вирішити наново цивільний позов, який по суті був вирішений у кримінальному провадженні і в його задоволенні в частині стягнення матеріальної шкоди (стягнення витрат на лікування) було відмовлено.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні конкретні листи призначень на всі лікарські препарати, що не дає підстав суду дійти висновку, що придбання медикаментів носило обов`язковий характер і було пов`язано з необхідністю усуненню шкоди здоров`ю, спричиненої діями Відповідача.

Як вірно вказує сторона Відповідача погіршення роботи щитовидної залози Позивача не має ознак травматичного походження і вказане встановлено висновком судово-медичної експертизи від 21.11.2017 року № 05-6-01/289, і дане питання було предметом розгляду під час кримінального провадження, що знайшло відображення у тексті і висновках вироку суду.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що надані стороною Позивача докази не обґрунтовують заявлену суму відшкодування, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з тим, що Відповідачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 700 грн. і в задоволенні вимог Позивача було відмовлено, суд знаходить такі витрати пропорційними та обґрунтованими та у відповідності до статті 141 ЦПК України їх слід стягнути з Відповідача на користь Позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (прож. по АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Страхова Компанія «Глобус» через свого правонаступника Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (03038 м. Київ, вул. І. Федорова, б. 32в) про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (прож. по АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) понесені ним на професійну правничу допомогу на суму 1700 (тисяча сімсот) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. (п.15.5 Перехідних положень ЦПК України). Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також щодо строків звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання зави про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя : В.В.Шкреба