КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/273/20
Провадження №2-о/319/32/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року смт. Більмак

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Ходько В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3 та факт законності заповіту і його право на земельний пай після померлого.

При вирішенні питання про відкриття провадження в цивільній справі суддею встановлено, що вказана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, виходячи з наступного.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст. 19, ч. 1 ст. 293, ч. 3 ст. 294 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Пунктами першим та третім постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Відповідно до ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст.315 ЦПК України, суд якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, залишає заяву без розгляду, і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подавати позов на загальних підставах. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_1 окрім встановлення факту смерті особи також просить встановити факт законності заповіту і його право на земельний пай після померлого, тобто він фактично звернувся до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних спадкових прав, свобод чи інтересів, яке має вирішуватися в порядку позовного провадження (розділ ІII ЦПК України).

Таким чином, оскільки виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, підстав для відкриття провадження за правилами передбаченими ЦПК України, в порядку окремого провадження за заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а в даному випадку фактично позовом, немає, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі та роз`яснити заявнику право звернутися з відповідним позовом в порядку позовного провадження чи з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, без спору про право в порядку окремого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259-261, 294, 315 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Ходько