Справа №519/361/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.10.2020 року м. Южне
Южний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Барановської З.І., секретаря - Гнатюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулись до Южного міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Зазначають, що за даною адресою відповідач не проживає та не з`являється на протязі 1 року та 6 місяців. Відповідач будучи невісткою позивачів, розлучилася з їх сином та покинула житлове приміщення у 2016 році і до теперішнього часу не з`являлася, позивачі втратили з нею зв`язки та їм нічого не відомо про її життя. Позивачі змушені нести додаткові витрати по сплаті квартирних послуг. Також, відповідач заважає в користуванні та розпорядженні квартирою, оскільки ОСОБА_3 за вищевказаною адресою зареєстрована, але не проживає.
Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 11.05.2018 відкрито провадження у даній справі та розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
В судове засідання позивачі не з`явились, надали до суду заяву, згідно якої просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують.
В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час слухання справи було сповіщено належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.12).
В зазначеній квартирі зареєстровані позивачі, син позивачів - ОСОБА_4 , відповідач - ОСОБА_3 , онука позивачів - ОСОБА_5 , син позивачів - ОСОБА_6 , мати відповідача - ОСОБА_7 (а.с.13).
Відповідно до Акту про не проживання від 05.03.2018, відповідач ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає (а.с.10).
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як зазначено в п.п.33, 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Вказана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №6-709цс16.
Крім цього, у вказаній постанові Верховного Суду України зазначено, що стаття 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідач не є членом сім`ї позивача, а також не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, будь-яких угод щодо користування відповідачем житлом позивачів між сторонами не укладалось, таким чином він не має законних підстав для користування нерухомим майном позивача.
Доказів того, що позивачі перешкоджали відповідачу проживати в даній квартирі суду не надано, з позовом про усунення перешкод в користуванні даної квартири відповідач не звертався.
Відповідач не проживає у квартирі позивачів, але зареєстрований за вказаною адресою, чим чинять перешкоди позивачам у користуванні та розпорядженні своїм нерухомим майном.
За таких обставин, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим будинком та задоволення позову.
Згідно ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
У відповідності до ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно задовольнити.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 141, 265, 282-284 ЦПК України, ст.ст. 72, 158, 167 ЖК України, ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І. Барановська