03.03.2020 Єдиний унікальний номер 205/2642/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 рокум. ДніпроСправа № 205/2642/19
2/205/199/20

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.03.2019р. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ѕ частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 705 кв.м., яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., допоміжною площею 22,2 кв.м., прибудови а1-1, прибудови а1-1, ганку а2, літньої кухні Б, б, ганку б1, сараю В, гаражів Д, Г, душу И, вбиральні К, навісу Л, споруд 1-8, І, ІІ;

визнати за ним право власності на 3/8 частин вказаного домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява мотивована тим, що після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на 3/4 частин вищевказаного домоволодіння. Одним із спадкоємців за законом є позивач у справі, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , однак отримав відмову у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю в нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які знаходяться у відповідача та який в добровільному порядку відмовляється їх надати нотаріусу.

Представником ДМР надано суду відзив на позов, у якому, посилаючись на те, що з боку відповідача права позивача не порушені, а також на те, що позивач не позбавлений можливості оформити свої спадкові права в позасудовий спосіб, просив суд відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_2 надав суду відзив на позов, у якому посилаючись на безпідставність заявлених вимог, а також на обставини викладені у відзиві представника ДМР, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 надав суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

ПредставникомДругої дніпровської державної нотаріальної контори надано суду заяву, в якій він просить справу розглядати за його відсутності .

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 7573 (з.а.с.73).

Відповідно до відповіді з КП «ДМБТІ» ДОР» в матеріалах інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012р. містяться відомості про реєстрацію права власності за адресою АДРЕСА_1 за:

Ѕ ч. за гр. ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про власність від 26.01.1981р., посвідченого державним нотаріусом Другої ДДНК, зареєстрованого в реєстрі № 54, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР» та записаного в реєстрову книгу № 381 за реєстровим № 145;

Ѕ ч. за гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про спадщину від 26.01.1981р., посвідченого державним нотаріусом Другою ДДНК, зареєстрованого в реєстрі № 54, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР» та записаного в реєстрову книгу № 381 за реєстровим № 145.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, зокрема, у вигляді 3/4 часток вищевказаного домоволодіння.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є її діти, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Водночас ОСОБА_1 постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Олехнович Л.Ю. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вищевказаного домоволодіння, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на будинок (а.с.83).

Позивач посилається на те, що у відповідача знаходяться оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, проте він заперечує право позивача на спадщину після смерті матері та навмисно не надає йому такі документи.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У положеннях п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на викладене, а також існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав позивача у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та захисту прав позивача як спадкоємця шляхом визнання за ним права власності на 3/8 частин спірного домоволодіння.

Водночас у суду відсутні підстави для задоволення позову в частині встановлення факту належності спадкодавцю 3/4 частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , оскільки такого роду вимоги фактично є вимогами про визнання права власності за померлою особою.

Керуючись ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264 268 ЦПК України, ст. ст. 1223, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 3/8 частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., допоміжною площею 22,2 кв.м., прибудови а1-1, прибудови а1-1, ганку а2, літньої кухні Б, б, ганку б1, сараю В, гаражів Д, Г, душу И, вбиральні К, навісу Л, споруд 1-8, І, ІІ, в порядкуспадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до відповідного апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 12 березня 2020 року.

СуддяН.В. Басова