Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю: секретаря судового засідання Могилевець В.С.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління житлового господарства Житомирської міської ради, Комунального підприємства «Дитяча лікарня імені В.Й. Башека» Житомирської міської ради про визнання права постійного користування та приватизацію житлового приміщення,

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. 04.12.2019 ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до Управління житлового господарства Житомирської міської ради, Комунального підприємства «Дитяча лікарня імені В.Й. Башека» Житомирської міської ради, в якому просила визнати її право постійного користування та право на приватизацію кімнати АДРЕСА_1 за відсутності ордера на вказане житлове приміщення.

1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з 1983 року позивач проживає, зареєстрована у кімнаті АДРЕСА_1 та сплачує витрати по обслуговуванню кімнати, іншого житла не має. У вказану квартиру вселилась на підставі рішення адміністрації Житомирського заводу огороджувальних конструкцій. Наразі кімната перебуває у власності територіальної громади міста та знаходиться на балансовому обліку і обслуговуванні в КУ «Центральна дитяча міська лікарня». Позивач має намір приватизувати вказану кімнату, у якій проживає, однак за відсутності ордера така приватизація є неможливою.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 10.12.2020 ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі №296/11661/20, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

2.2. 15.01.2020 від Управління житлового господарства Житомирської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник ОСОБА_2 просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову. Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача зазначає, що під час вирішення питання щодо передачі (приватизації) квартири (кімнати у гуртожитку) у власність громадян, управління житлового господарства Житомирської міської ради керується, зокрема, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396. Так, відповідно до п.п. 17, 18 вищезазначеного Положення громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, та надає чітко визначений перелік документів, серед яких копія ордеру на жиле приміщення або ордеру на жилу площу в гуртожитку. Оскільки у позивача ордер відсутній відсутні підстави для задоволення позову (а.с.24-25).

2.3. 10.08.2020 представником позивача ОСОБА_3 подано до суду письмове клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів (а.с.36-42).

2.4. Протокольною ухвалою в судовому засіданні від 12.08.2020 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 та залучено до участі у справі в якості співвідповідача КУ «Дитяча лікарня імені В.Й. Башека» Житомирської міської ради (а.с.43-44).

2.5. 10.09.2020 представник позивача під час розгляду справи позовні вимоги підтримала повністю з підстав вказаних в позовній заяві, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.54).

2.6. Представник Управління житлового господарства Житомирської міської ради на електронну пошту суду 14.07.2020 подала заяву, в якій позовні вимоги не визнає, просила відмовити у задоволенні позову, справу розглядати за її відсутності (а.с.30-31).

2.7. Представник Комунального підприємства «Дитяча лікарня імені В.Й. Башека» 09.09.2020 подала через канцелярію суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову, просила справу розглядати за її відсутності (а.с.48).

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. ОСОБА_1 з 14.07.1983 зареєстрована та проживає у кімнаті АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки КП «Дитяча лікарня ім. В.Й. Башек» № 377 від 15.11.2019 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої Управлінням ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради (а.с.6,41).

3.2. Будинок АДРЕСА_1 перебуває в комунальній власності територіальної громади міста та знаходиться на балансовому обліку і обслуговуванні в КУ «Центральна дитяча міська лікарня» і має статус гуртожитку, що стверджується листом Управління житлового господарства Житомирської міської ради від 08.09.2020 за № 1-1074 (а.с.51).

3.3. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.10.2019 щодо ОСОБА_1 відсутні відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на об`єкт нерухомого майна (а.с.42).

3.4. Відповідно до листа начальника Управління житлового господарства Житомирської міської ради № 1333 від 18.03.2019, ОСОБА_1 роз`яснено, що для отримання ордеру на квартиру АДРЕСА_3 необхідно звернутись до КУ «Центральна дитяча міська лікарня» (а.с.7).

3.5. Згідно довідки №132, виданої ПрАТ «Житомирський ЗОК» від 22.11.2019, ОСОБА_1 працювала на ПрАТ «Житомирський ЗОК» у період з 06.04.1983 по 10.07.1996 (а.с.8).

3.6. ОСОБА_1 знаходилась у списку працівників ПрАТ «Житомирський ЗОК» для поселення в жіночий гуртожиток по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією списку працівників ПрАТ «Житомирський ЗОК» (а.с.8).

3.7. Листом Управління житлового господарства Житомирської міської ради №1-1920 від 19.11.2019 повідомлено ОСОБА_1 , що питання приватизації кімнати АДРЕСА_1 не може бути прийнято до розгляду, оскільки відсутній ордер про вселення у житлове приміщення (а.с.10).

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Згідно вимог статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

4.2. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

4.3. Згідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

4.4. Відповідно до частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

4.5. Частинами 1 та 3 статті 9 Житлового кодексу УРСР встановлено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

4.6. Відповідно до статті 61 Житлового кодексу УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

4.7. Статтею 345 Цивільного кодексу України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

4.8. Правові основи приватизації державного житлового фонду його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19.06.1992 № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду».

4.9. Статтею 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" визначено, що приватизація державного житлового - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

4.10. Згідно статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. До об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків.

4.11. Відповідно до статті 3 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

4.12. Частиною 4 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення у дію цього Закону.

4.13. Відповідно до вимог статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

4.14. Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

4.15. Згідно пункту 18 Положення про передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі, документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документу, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача приватизації квартири.

4.16. У Рішенні Конституційного Суду України від 10 червня 2010 року 15-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 5 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (справа про безоплатну приватизацію житла), у пункті 3.1. зазначається, що Україна є соціальною, правовою державою, в якій найвищою соціальною цінністю визнається людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека; зміст і спрямованість діяльності держави в соціальній сфері визначають права і свободи людини та їх гарантії (статті 1, 3 Конституції України). Одним із конституційних прав громадян є право на житло. Гарантіями здійснення цього права є обов`язок створення державою умов, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду; надання державою та органами місцевого самоврядування відповідно до закону житла безоплатно або за доступну плату(частини перша, друга статті 47 Основного Закону України).

4.17. Згідно до вимог статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

4.18. Відповідно до ст. 81, 83 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони

V. ОЦІНКА СУДУ

5.1. Судом встановлено, що позивач постійно проживає та зареєстрована у кімнаті АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП «Дитяча лікарня ім. В.Й. Башек» від 15.11.2019 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої Управлінням ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради (а.с.6,41).

5.2. Оскільки позивач вселилась у житло на законних підставах, спору про законність вселення ОСОБА_1 на час розгляду справи немає та представником відповідача таких доказів не надано, протягом тривалого часу добросовісно використовує кімнату, як єдине житло, яке є єдиним об`єктом нерухомого майна, суд вважає, що позовна вимога позивача про визнання за нею права на постійне користування кімнатою, як за наймачем підлягає до задоволення.

5.3. Щодо вимоги про визнання права на приватизацію кімнати, суд зазначає наступне.

5.5. ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на приватизацію даного житла, оскільки вона постійно проживає у даній кімнаті з часу реєстрації, однак їй було відмовлено через відсутність ордеру.

5.6. Суд враховує, що згідно статті 58 Житлового кодексу України, ордер видається на підставі рішення ради для надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчим комітетом районної (міської) районної в місті, селищної Ради народних депутатів, є лише єдиною підставою для вселення у неї та є дійсним протягом 30 днів.

5.7. ОСОБА_1 у спірну кімнату вселилась правомірно, оскільки рахувалася у списку працівників Житомирського заводу огороджувальних конструкцій для поселення в жіночий гуртожиток по АДРЕСА_1 (а.с.8).

5.8. В постанові у справі №591/6623/16-ц від 30.05.2018 року Верховний Суд зроблено дійшов висновку, що за умови вселення особи до гуртожитку на законних підставах, неоспорення законності проживання в гуртожитку та подачі всіх необхідних документів на приватизацію, крім ордера, при відсутності вини у його відсутності, не може бути підставою для відмови особі в приватизації за умови її звернення з такою метою.

5.9. З огляду на викладене та враховуючи те, що позивач тривалий час користується кімнатою АДРЕСА_1 , в яку вселилася на законних підставах, відсутність ордеру не може бути безумовною підставою для відмови в приватизації житла, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права постійного користування кімнатою АДРЕСА_1 та право на приватизацію зазначеної кімнати без ордера.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 274-279, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право постійного користування кімнатою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію кімнати АДРЕСА_1 без ордера.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

Управління житлового господарства

Житомирської міської ради,

місцезнаходження за адресою:

м. Житомир, м-н С.П. Корольова, 4/2

Код

Відповідач:

Комунальне підприємство «Дитяча лікарня імені В.Й. Башека»

Житомирської міської ради

місцезнаходження за адресою:

м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 23

Код

Повний текст рішення складено 22.09.2020.

Cуддя О. С. Рожкова