Справа № 686/4043/20
Провадження № 2/686/2414/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Кшановській Є.З., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи Вітковської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління комунального майна Хмельницької міської ради, треті особи виконавчий комітет Хмельницької міської ради, КП «УМК «Заріччя» про встановлення факту та забов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту та забов`язання вчинити певні дії посилаючись на те, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 мала статус дитини, позбавленої батьківського піклування з народження була зареєстрована та проживала разом із дідом та бабою за адресою АДРЕСА_1 .

Вказана квартира була надана для проживання як службове житло родині діда позивача ОСОБА_4 , який на той час працював слюсарем Житлово-експлуатаційної контори № 6. Заселення відбувалося відповідно до Рішення Хмельницького міськвиконкому № 23 від 19 січня 1978 року із дотриманням діючої на той час процедури.

Відповідно до рішення виконкому Хмельницької міської ради від 26.03.1998 року № 2277 пункт 2.12. вказана квартира була виведена зі складу службових та надана для постійного проживання сім`ї ОСОБА_4 , який відпрацював в системі житлово-комунального господарства 10 років. На той час позивачка проживала у квартирі 5 років.

Дід ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Баба ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тому остання звернулась до виконавчого комітету Хмельницької міської ради із заявою про зміну договору найму на житлові приміщення, яка була задоволена. Відповідно до Рішення виконкому Хмельницької міської ради від 23.01.2020 року № 29 ОСОБА_3 є основним та єдиним квартиронаймачем у вказаній квартирі.

Також, відповідно до Довідки Хмельницького ОУ АТ «Ощадбанк» остання участі у приватизації не приймала, свій житловий чек не використала. Відповідно до Інформації з Державних реєстрів, будь якого іншого нерухомого майна за позивачем не зареєстровано.

Відповідно до викладеного позивач має право на приватизацію зазначеної квартири тому остання 04 лютого 2020 року звернулася із письмовою заявою відповідно до Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» до Управління комунального майна Хмельницької міської ради.

Листом від 06.02.2020 року за № 75, позивачці було відмовлено з підстав відсутності копії ордеру про надання жилої площі, що передбачено пунктом 18 Положення тому остання вважає таку відмову неправомірною та звернулась до суду за захистом свого порушеного права та інтересу.

Ухвалою суду від 28.02.2020 року відкрито провадження по справі та справу призначено у спрощеному провадженні.

27 травня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позов третьої особи у якому визнаються позовні вимоги.

В судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Представник відповідача Управління комунального майна Хмельницької міської ради в судове засідання з`явилася, визнала позовні вимоги частково в частині законного поселення в квартиру. Просить в задоволенні решти вимог позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управляюча муніципальна компанія «Заріччя» Хмельницької міської ради в судове засідання з`явився, визнала позовні вимоги.

Представник виконавчого комітету Хмельницької міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 мала статус дитини, позбавленої батьківського піклування з народження була зареєстрована та проживала разом із дідом та бабою за адресою АДРЕСА_1 .

Вказана квартира була надана для проживання як службове житло родині діда позивачки ОСОБА_4 , який на той час працював слюсарем Житлово-експлуатаційної контори № 6. Заселення відбувалося відповідно до рішення Хмельницького міськвиконкому № 23 від 19 січня 1978 року із дотриманням діючої на той час процедури.

Відповідно до рішення виконкому Хмельницької міської ради від 26.03.1998 року № 2277 пункт 2.12. вказана квартира була виведена зі складу службових та надана для постійного проживання сім`ї ОСОБА_4 , який відпрацював в системі житлово-комунального господарства 10 років. На той час позивачка проживала у квартирі 5 років.

Дід позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого ВРАЦС по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ виданого 24.02.2009 року. Баба позивача ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого Хмельницьким міським відділом РАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області 25.04.2019 року.

Даними довідки №П-03-52935 про склад сім`ї підтверджується, що станом на січень 2020 року за адресою АДРЕСА_1 . зареєстрована ОСОБА_3 . Інших осіб, які зареєстровані у квартирі та мають право на її приватизацію не має.

Тому остання звернулась до виконавчого комітету Хмельницької міської ради із заявою про зміну договору найму на житлові приміщення, яка була задоволена. Відповідно до Рішення виконкому Хмельницької міської ради від 23.01.2020 року № 29 ОСОБА_3 є основним та єдиним квартиро наймачем у вказаній квартирі.

Також, відповідно до Довідки Хмельницького ОУ АТ «Ощадбанк» остання участі у приватизації не приймала, житловий чек не використала. Відповідно до Інформації з Державних реєстрів, будь якого іншого нерухомого майна за позивачем не зареєстровано.

Тому суд вважає, що позивач має право на приватизацію зазначеної квартири.

Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно із положеннями статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до вимог Закону України від 19.06.1992 № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» згідно ч. 1. ст.2 до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Вимогами ч 3. ст.8 зазначеного вище Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно ч.10 ст. 8 цього ж Закону органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 18 Положеня «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, від 16.12.2009 № 396 визначено, що громадянин подає до органів приватизації таки документи: копія ордера на жиле приміщення.

На момент поселення у квартиру родини ОСОБА_4 а саме 19 січня 1978 року (до введення в дію Житлового Кодексу Української РСР 1.01.1984 року) було чинним «Положення про порядок надання жилої площі в Українській РСР» затверджене Постановою Ради Міністрів УРСР, Української республіканської ради професійних спілок, від 20.12.1974 № 562, відповідно до якого: Єдиним документом, що дає право на вселення в жиле приміщення, незалежно від належності будинку є ордер, виданий виконкомом районної, міської Ради депутатів трудящих. Ордер може бути виданий лише на фактично вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом десяти днів.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку суду, що чинне законодавство на момент поселення у квартиру не вимагало від громадян робити копії ордера, будь яким чином іх зберігати та надавати його копії після закінчення строку його дії.

Таким чином суд вважає, що вимога відповідача надати копію ордеру який був виданий 42 роки тому, та був дійсний 10 днів, порушує її право на безплатну приватизацію квартири в якій позивач проживає від народження.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги обставини справи тривалість проживання позивача з наймачем суд приходить до висновку про зобов`язання Управління комунального майна Хмельницької міської ради надати дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , без надання ордеру тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Позовні вимоги про встановлення факту законного поселення у зазначену вище квартиру не підлягають до задоволення так, як судом під час розгляду справи не встановлено порушення прав позивача в цій частині та вказані обставини визнаються представником відповідача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню на користь позивача у розмірі 840,80 грн. судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління комунального майна Хмельницької міської ради, треті особи виконавчий комітет Хмельницької міської ради, КП «УМК «Заріччя» про встановлення факту та забов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Управління комунального майна Хмельницької міської ради надати дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , без надання ордеру.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління комунального майна Хмельницької міської ради, на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 04 червня 2020 року.

Суддя С. Стефанишин