2-3460/10
4-с/465/50/20
У Х В А Л А

судового засідання

31.03.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді Кузь В. Я.

секретаря судового засідання-Янковської С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу представника ПрАТ «Львівобленерго» - Середницького В. М. на дії (бездіяльність) державного виконавця (виконавців) та інших посадових осіб органу державної виконавчої служби у цивільній справі № 2-3468010 за позовом ВАТ «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В СТ А Н О В И В :

Представник скаржника ПрАТ «Львівобленерго» - Середницький В. М. звернувся до суду із скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця (виконавців) та інших посадових осіб органу державної виконавчої служби у цивільній справі № 2-3468010 за позовом ВАТ «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи заяву покликається на те, що на виконанні у Франківському ВДВС з жовтня 2012 року перебуває виконавчий лист № 2-3460/10, виданий 03.12.2010 р. Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ Львівобленерго 45538,67 грн., з яких: заподіяна шкода складає 44968,98 грн., судовий збір - 449,69 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу - 120,00 грн.

Оплати на погашення вказаного боргу відсутні.

Будь-яка інформація з відділу ДВС про хід виконавчого провадження за вказаним

наказом (в т. ч. постанова про відкриття виконавчого документа) у стягувача станом на

05 березня 2020 року відсутня.

Враховуючи значний термін перебування виконавчого документа на виконанні та відсутність будь-якого погашення боргу, представник стягувача неодноразово (03.03.2020 р., 27.11.2019 р„ 26.12.2018 р„ 02.03.2018 р., 12.09.2016 р„ 12.03.2015 р„ 13.08.13 р„ 19.04.13 р.1 скеровував письмові запити на адресу Франківського ВДВС, однак станом на 05.03.2020 р. відповіді на подані запити відсутні.

У стягувача відсутні будь-які документи, які могли б свідчили про те, що начальником Франківського ВДВС чи іншими посадовими особами органу ДВС у встановлені Інструкцією строки та порядок були розглянуті клопотання ПрАТ Львівобленерго, проведено перевірку виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-3460/10 на предмет законності чи виявлення в результаті перевірки відсутності такого виконавчого провадження та вжиття у зв`язку з цим заходів, передбачених чинним законодавством України щодо виконання судових рішень.

Таким чином, Франківським ВДВС протягом більше 7 років не лише не вчинено жодних необхідних дій з метою ефективного виконання судового рішення, а й грубо порушено норми законодавства, зокрема, безпідставно не розглянуто жодного клопотання ПрАТ Львівобленерго, про що свідчить відсутність відповідних постанов чи інших документів, прийнятих за результатами розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження.

Відтак, просить суд зобов`язати начальника відділу Франківського ВДВС здійснити перевірку рішень та дій державного виконавця (виконавців) щодо виконання виконавчого листа № 2-3460/10, виданого 03.12.2010 р. Франківським районним судом м. Львова в межах повноважень, наданих чинним законодавством та зобов`язати відповідальних осіб органу ДВС провести виконавчі дії щодо стягнення заборгованості за виконавчим листом.

Розгляд заяви призначено на 27.03.2020 року на 11 год. 00 хв. із викликом сторін.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11 березня 2020 р. № 211, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. з 12 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. на усій території України встановлено карантин.

Враховуючи наведене, у зв`язку з поширенням на території України коронавірусу COVID-19 та введенням Урядом України протиепідемічних заходів, з метою запобігання розповсюдженню особливо небезпечного вірусного захворювання, розгляд справи відбувається за відсутності сторін.

Із врахуванням надання судді Кузю В.Я. вихідних днів за чергування у святкові дні з 26.03.2020 року по 27.03.2020 року включно, перебування вказаної справи у провадженні суду з березня 2019 року, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої за межами дати призначеного судового зсідання, а саме 31.03.2020 року.

Сторони в судове засідання 27.03.2020 року не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від скаржника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження», неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно дост. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 4ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи зі змістуст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їх права чи свободи.

У ході судового розгляду встановлено, що на виконанні у Франківському ВДВС з жовтня 2012 року перебуває виконавчий лист № 2-3460/10, виданий 03.12.2010 р. Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ Львівобленерго 45538,67 грн., з яких: заподіяна шкода складає 44968,98 грн., судовий збір - 449,69 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу - 120,00 грн.

Оплати на погашення вказаного боргу відсутні.

Будь-яка інформація з відділу ДВС про хід виконавчого провадження за вказаним

наказом (в т. ч. постанова про відкриття виконавчого документа) у стягувача станом на

05 березня 2020 року відсутня.

Приписами ч. 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 129і Конституції визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Інструкція з організації примусового виконання рішень,що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. за № 512/5 визначає, що перевірити законність виконавчого провадження мають право, зокрема, начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Однак, незважаючи на одержання Франківським ВДВС клопотань скаржника щодо надання інформації про стан виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3460/10 та вжиття заходів щодо його виконання, органом ДВС не надано жодної письмової відповіді за результатами розгляду клопотань скаржника.

У стягувача відсутні будь-які документи, які могли б свідчили про те, що начальником Франківського ВДВС чи іншими посадовими особами органу ДВС у встановлені Інструкцією строки та порядок були розглянуті клопотання ПрАТ Львівобленерго, проведено перевірку виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-3460/10 на предмет законності чи виявлення в результаті перевірки відсутності такого виконавчого провадження та вжиття у зв`язку з цим заходів, передбачених чинним законодавством України щодо виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження`передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч. 1ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»,під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як роз`яснено у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов`язати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно дост. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 вказано: Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України`від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченогостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що доводи скаржника, наведені у його скарзі є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі наведеного, керуючись вимогамиЗакону України «Про виконавче провадження», п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 за №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст.447,450,451,260,353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу представника ПрАТ «Львівобленерго» - Середницького В. М. на дії (бездіяльність) державного виконавця (виконавців) та інших посадових осіб органу державної виконавчої служби у цивільній справі № 2-3468010 за позовом ВАТ «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця (виконавців), посадових осіб Франківського ВДВС, до компетенції яких належить (належало) вирішення питання про виконання судового рішення у справі № 2-3460/10.

Зобов`язати начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (виконавці) Франківського ВДВС, здійснити перевірку рішень та дій державного виконавця (виконавців) щодо виконання судового рішення у справі № 2- 3460/10, в межах повноважень, наданих чинним законодавством, про що письмово повідомити суд та стягувача;

Зобов`язати державного виконавця (виконавців) Франківського ВДВС провести виконавчі дії щодо стягнення заборгованості за виконавчим листом № 2-3460/10 в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. Кузь