Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/476/20
Провадження № 2/376/451/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2020 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права на земельну частку (пай),-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову позивачка вказала, що у період з жовтня 1995 року по квітень 1997 року вона, ОСОБА_1 працювала в КСП «Прогрес», яке у 2000 році було реорганізовано у ТОВ «Агрофірма Шапіївка».

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що вона відсутня в основних та додаткових списках громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства згідно науково-технічних документацій по паюванню земель, переданих в колективну власність КСП «Прогрес» Сквирського району Київської області (розпорядження Сквирської районної державної адміністрації від 01.08.1996 № 254).

Свою земельну частку (пай) вона не отримала у зв?язку з тим, що її прізвище не було включено в список членів КСП, які мали право на земельну частку (пай).

Позивачка неодноразово зверталась до керівництва КСП «Прогрес» та ТОВ «Агрофірма Шапіївка» із заявою про виділення їй земельної частки (пай), але їй відмовили, пояснивши в категоричній формі, що права на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) у неї немає, у зв?язку з чим з означених питань більше нікуди не зверталась.

25.09.2017 року Шапіївською сільською радою Сквирського району Київської області надано довідку ОСОБА_1 про те, що її до списків членів колишнього КСП «Прогрес», як особу, яка має право на отримання земельної частки (пай), помилково не внесено (пропущено).

Встановлений законом строк для подання заяви про визнання права власності на земельну частку (пай) позивачка пропустила, вказує, що пропустила строк з поважних причин, так як була недосконало обізнана з діючим законодавством.

У період з 1995 по 1997 роки ОСОБА_1 працювала і була членом КСП «Прогрес» на посаді повара, що підтверджується довідкою Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області № 529 від 25.09.2017 року.

Розмір земельної частки (паю), згідно документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП «Прогрес» с. Шапіївка Сквирського району Київської області згідно довідки Шапіївської сільської ради Сквирського району від 08.08.2017 № 341 становить 3,00 га в умовних кадастрових гектарах вартістю без урахування коефіцієнтів індексації 16 460 грн.

Позивачка оформити свої права не може, окрім як звернутися до суду з даним позовом.

Посилаючись на вищезазначене позивачка ОСОБА_1 просить суд:

Визнати, що вона ОСОБА_1 з поважної причини пропустила строк для подання заяви про визнання права на земельну частку (пай) і поновити пропущений нею строк для подання заяви.

Визнати за нею ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП «Прогрес» площею 3,00 умовно кадастрових гектарів вартістю без урахування коефіцієнтів індексації 16 460 грн.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить суд ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить не проводити фіксацію судового процесу технічними засобами (а.с.23).

Представник відповідача Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить судове засідання провести без участі представника відповідача та без фіксації судового засідання технічними засобами (а.с.22).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що у період з 1995 по 1997 роки ОСОБА_1 працювала на посаді повара в КСП «Прогрес» і була членом цього КСП , що підтверджується Довідкою Шапіївської сільської ради Сквирського району № 529 від 25.09.2017 року (а. с. 16) та Довідкою ТОВ «Агрофірма Шапіївка» № 114 від 11 жовтня 2017 року (А. с. 16).

КСП «Прогрес» 22.02.2000 року було реорганізовано у ТОВ «Агрофірма Шапіївка», на підставі протоколу №1 від 22.02.2000 року постановленого на загальних зборах членів КСП «Прогрес», що підтверджується довідкою №114 виданою ТОВ «Агрофірма Шапіївка» від 11.10.2017 року (а.с.16).

З довідки Виконавчого комітету Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області від 25.09.2017 року № 529 вбачається, що згідно списків по паюванню земель, переданих в колективну власність КСП «Прогрес» с. Шапіївка Сквирського району Київської області (розпорядження Сквирської райдержадміністрації № 254 від 01.08.1996 року) та при їх повторному складанні ОСОБА_1 помилково була пропущена (а.с. 17).

Згідно з вимогами ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" Об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Згідно пункту 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з пунктом 17 розділу X Перехідні положення ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» `визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Отже, з огляду на вищенаведені положення, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.

Згідно ст. 25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Розмір земельної частки (паю), згідно документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП «Прогрес» с. Шапіївка Сквирського району Київської області згідно довідки Шапіївської сільської ради Сквирського району від 08.08.2017 № 341 становить 3,00 га в умовних кадастрових гектарах вартістю без урахування коефіцієнтів індексації 16460 грн. (а.с.15). Тобто, на підставі вищевикладеного та відповідно до вимог вищевказаного законодавства України за позивачкою необхідно визнати право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП «Прогрес» площею 3,00 умовно кадастрових гектарів вартістю без урахування коефіцієнтів індексації 16460 грн., оскільки

Також, як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 , 1962 року народження, не має юридичної освіти, проживає у сільській місцевості та не обізнана повністю у своїх правах, та з цих підстав пропустила строк для звернення з заявою про визнання права власності, тому суд вважає за можливе поновити їй пропущений строк для звернення до суду з даною заявою.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивака не має можливості оформити свої права на земельну ділянку (пай), оскільки її право було порушено іншими особами, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивачка не має можливості та який підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", п. 17 розділу X Перехідні положення ЗК України, ст.ст. 2,4,5,12,13,76, 81, 200,206, 247, 258,259,263 - 265,354 ЦПК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» суд, -

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити в повному обсязі.

Визнати, що ОСОБА_1 з поважної причини пропустила строк для подання заяви про визнання права на земельну частку (пай) і поновити пропущений нею строк для подання заяви.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП «Прогрес» площею 3,00 умовно кадастрових гектарів вартістю без урахування коефіцієнтів індексації 16 460 грн.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко