Справа № 715/1331/20
Провадження № 2/715/395/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем та визнання права власності на частку спадкового майна та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Черепківці Глибоцького району Чернівецької області померла його мати ОСОБА_5 . Спадщина відкрилась за законом, її прийняв, але не оформив батько позивача ОСОБА_6 відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги, що постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_6 у селі Черепківці Глибоцького району. Спадщина відкрилась за заповітом. Згідно заповіту посвідченого 20 серпня 2007 року секретарем виконкому Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, батько заповів позивачу земельну ділянку площею 1,72 га цільове призначення для ведення товарного сільсько-господарського виробництва, а все інше майно заповів позивачу та його рідній сестрі ОСОБА_1 . Спадщину прийняли обоє спадкоємців за заповітом і його сестра, і він, подавши відповідні заяви нотаріусу.

Спадкова справа за №72/2014 заведена приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Тимофтій Л.М.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Черепківці Глибоцького району Чернівецької області померла його сестра ОСОБА_1 . Спадщина відкрилась за законом, її прийняла відповідач ОСОБА_4 , племінниця позивача, донька покійної сестри.

Окрім того існує різниця в написанні його прізвища та прізвища батька. Згідно свідоцтва про народження та паспорта його прізвище « ОСОБА_7 », батько згідно свідоцтва про смерть « ОСОБА_8 ». Державні акти на право власності на земельні ділянки, що належали батькові видані « ОСОБА_6 ».

Розбіжність у написанні прізвища не дає позивачу можливості скористатись правом на оподаткування спадщини на земельні ділянки за нульовою ставкою, як спадкоємцю першого ступеня спорідненості згідно ст.172 п.2.1 Податкового кодексу. Тому необхідно в судовому порядку встановити факт родинних відносин між позивачем та його батьком- спадкодавцем ОСОБА_6 .

Даний факт підтверджується в сукупності такими документами, як свідоцтво про народження позивача, запис у особовому рахунку погосподарської книги сільської ради за 1991-1995 р.р., де членами господарства вказані його батьки та позивач, їх син.

Незважаючи на те, що мати позивача, як дружина після реєстрації прийняла прізвище батька позивача, її прізвище, як і його вказане невірно « ОСОБА_7 », прізвище сестри значиться як і прізвище батька.

У зв`язку з різним написанням його прізвища в документах позивач звертався до суду в 2014 році, коли оформляв пенсію за віком. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 вересня 2014 року встановлений факт належності позивачу архівних довідок виданих на прізвище « ОСОБА_8 ».

До складу спадщини після смерті батька належать частка житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 .

Житловий будинок літ. "А" загальною площею 82,3 кв.м, в тому числі житловою площею - 47,6 кв.м з підвалом літ."АПд", прибудовою "А1" та терасою літ. "А2, сарай літ. "Б", літня кухня літ. "В", сараї літ. "Г", "Д", убиральня літ. «Е», колодязь №1, ворота №2 та огорожа №3 за вказаною адресою станом на 15.04.1991 року, тобто на час прийняття Закону "Про власність" належали трьом членам колишнього колгоспного двору на праві спільної сумісної власності: батькам позивача та позивачу, як члену колгоспу "Радянська Буковина" Глибоцького району. Виходячи з рівності часток у майні колгоспного двору, кожному з них належала 1/3 частка вказаного нерухомого майна.

Тобто, після смерті матері позивача належну їй 1/3 частку успадкував за законом її чоловік ОСОБА_6 , як один із трьох спадкоємців першої черги. Діти спадкодавця донька ОСОБА_1 та позивач, спадщини не прийняли, заяв про прийняття спадщини не подавали і з матір`ю на час відкриття постійно не проживали.

Успадкувавши 1/3 частку, батько позивача ОСОБА_6 , став власником 2/3 часток житлового будинку з господарськими будівлями однак юридично спадкові права не оформив.

Вказану частку нерухомого майна згідно заповіту успадкували в рівних частках покійна сестра позивача ОСОБА_1 , та позивач. Таким чином після смерті батька позивача, його частка у вказаному майні збільшилась з 1/3 до 2/3 (1/3 + 1/3), а 1/3 - успадкувала сестра позивача ОСОБА_1 .

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно, нотаріус постановою від 02 червня 2020 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськи будівлями за вище вказаною адресою.

При житті батьків правовстановлюючий документ на нерухоме майно спадкоємці не отримали.

Вказана обставина змушує позивача звернутись до суду з даним позовом, щоб у судовому порядку визнати право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями, шляхом оформлення належної позивачу 2/3 нерухомого майна неможливо.

Згідно звіту про оцінку вказаного нерухомого майна за № 230 від 26.05.2020 р. його загальна вартість становить 108397 грн., вартість 2/3 часток - 72284,68 грн.

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 27.05.2020 р. будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами проведено з дотриманням держав них будівельних, протипожежних, санітарних норм і подальша їх експлуатація за призначенням можлива.

Тому просить суд, встановити факт родинних відносин (син-батько) між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем с. Слобідка Глибоцького району, Чернівецької області та його батьком ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Черепківці Глибоцького району Чернівецької області. А також просить суд визнати за ним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцем с. Слобідка Глибоцького району Чернівецької області, право власності на 2/3 частки житлового будинку літ. "А" загальною площею 82,3 кв.м, в тому числі житловою площею - 47,6 кв.м з підвалом літ."АПд", прибудовою "А1" та терасою літ. "А2, сарай літ. "Б", літня кухня літ. "В", сараї літ. "Г", "Д", убиральня літ. «Е», колодязь №1, ворота №2 та огорожа №3, розташованих по АДРЕСА_1 , загальною вартістю 108397 грн.

17 червня 2020 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області винесено ухвалу про відкриття провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

09 липня 2020 року від відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 до суду надійшла зустрічна позовна заява згідно якої вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Глибоцької селищної ради та ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем та визнання права власності на частку спадкового майна вважає такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства виходячи з наступних підстав.

« ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід ОСОБА_4 , батько ОСОБА_1 , її дядька, та її матері ОСОБА_1 - ОСОБА_6 .

За заявами матері ОСОБА_4 , та її дядька про прийняття спадщини була заведена спадкова справа №72/2014 приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Тимофтій Л.М.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Черепковецької сільської ряди Глибоцького району Чернівецької області Топало М.І. «20» серпня 2007 року за реєстровим №46 ОСОБА_6 своє майно заповів наступним чином: земельну ділянку площею 1,72 га, розташовану на території Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_1 , а все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось - ОСОБА_1 та ОСОБА_1 .

Вказує, що ОСОБА_1 звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини за своїм батьком - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але свідоцтво про право на спадщину станом на сьогоднішній день не отримав. Пройшло вже майже 6 років від смерті ОСОБА_6 .

Відповідно ОСОБА_1 не виконав вимог ст. 1297 ПК України де зазначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки, про що зазначено у Постанові від «14» серпня 2019 року Верховним Судом України по справі №523/3522/16-ц.

Таким чином ОСОБА_1 не реалізував своє право та не зареєстрував свого права власності на вказане майно у заповіті.

Жодних доказів щодо звернення до державних органів та установ, які мають право на вчинення реєстраційних дій, про реєстрацію та відмов у реєстрації права власності на належне йому спадкове майно ОСОБА_1 не надав.

Отже, жодним чином помилка у написанні прізвище не заважала ОСОБА_1 на протязі шести років оформити право власності на спадщину за померлим батьком. ОСОБА_1 абсолютно не був зацікавлений у цьому і лише після смерті матері ОСОБА_4 , його сестри, згадав про ніби належне йому спадкове майно та необхідність встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем.

Відповідно до довідки від «21» січня 2020 року №46 Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької ОСОБА_6 був постійно зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 з 1960 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також за даною адресою на день смерті померлого ОСОБА_6 разом з ним в одному будинку зареєстрована та проживала дочка - ОСОБА_1 . Також відповідно до відомостей погосподарського обліку на 2016-2020 роки головою домогосподарства була ОСОБА_1 .

Мати ОСОБА_4 , весь час користувалася домоволодінням, усіма його частинами, підтримувала в придатному для проживання стані, опалювала, проводила поточний та капітальний ремонт, сплачувала комунальні послуги та земельний податок. З таких підстав вважає, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа нерухомим майном і відкрито, безперервно володіла ним, а тому наявні підставі для визнання права власності в порядку набувальної давності за ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 у первісній позовній заяві на те, що йому належить 1/3 на частка житлового будинку літ. «А» загальною площею 82,3 кв.м, в тому числі житловою - 47,6 кв.м. з підвалом літ. «АПд», прибудовою «А1», терасою літ. «А2», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», сараї літ. «Г», «Д», убиральня літ «Е», колодязь №1, ворота №2 та огорожа №3 за адресою АДРЕСА_1 жодним належним та допустимим доказом не підтверджено.

« ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_4 , - ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 , є донькою ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про народження та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Також вона є внучкою ОСОБА_9 .

«21» січня 2020 року вона звернулася із відповідною заявою для прийняття спадщини за померлою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Тимофтій Лесі Миколаївни, як спадкоємець першої черги за законом.

«04» червня 2020 року вона отримала у приватного нотаріуса Тимофтій Л.М. постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого за заповітом, посвідченим секретарем Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_10 «20» серпня 2007 року за реєстровим №46 була ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Надати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами ОСОБА_4 не мала можливості, так як вони відсутні.

Відповідно до довідки від «14» січня 2020 року №46 Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області мати ОСОБА_4 ОСОБА_1 була постійно зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 з 1960 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 . Також за даною адресою на день смерті померлої ОСОБА_1 ніхто не зареєстрований та не проживав.

Згідно відповіді Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області на адвокатський запит адвоката Скрипник Олени Вікторівни, яка є представником ОСОБА_4 , стало відомо, що відповідно до запису погосподарської книги 8, номер об`єкта погосподарського обліку №0349-1 сторінка 247 за померлим ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 рахується житловий будинок, господарські будівлі, а також земельна ділянка площею 2,3226 га.

Тому просить суд визнати за ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

15 липня 2020 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області винесено ухвалу про прийняття зустрічної позовної заяви до розгляду спільно з первісним позовом.

24 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву в якому просить суд, визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частки вказаного майна.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Магас Дар`я Омелянівна просили суд первісний позов задовольнити повністю, а зустрічний позов задовольнити частково, визнавши за ОСОБА_4 , право власності на спірне майно в розмірі 1/3 частки.

Представник відповідача адвокат Скрипник Олена Вікторівна в судовому засіданні вимоги первісного позову визнала частково, а саме в частині встановлення факту родинних відносин і просили суд задовольнити позовні вимоги частково тільки в цій частині та вимоги зустрічного позову підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача: Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області не з`явився, проте селищна рада надала суду листа, в якому позовні вимоги позовів визнає і просить суд розглянути справу без участі їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю, а за зустрічним позовом вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за житія спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, якщо спадкоємець будь - яким із перелічених у законі способів прийняв спадщину, а потім помер, то прийнята ним спадщини буде спадкуватися його спадкоємцями в окремій спадковій справі, що заводиться після нього як на особисте майно, так і на майно, яке він прийняв, але не оформив.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , його батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 « ОСОБА_6 » помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області.

Тобто існує різниця в написанні прізвища позивача та прізвища батька. Згідно свідоцтва про народження та паспорта прізвище возивача « ОСОБА_7 », а прізвище батька згідно свідоцтва про смерть « ОСОБА_8 ». Державні акти на право власності на земельні ділянки, що належали батькові видані « ОСОБА_6 ».

Розбіжність у написанні прізвища не дає позивачу можливості скористатись правом на оподаткування спадщини на земельні ділянки за нульовою ставкою, як спадкоємцю першого ступеня спорідненості згідно ст.172 п.2.1 Податкового кодексу. Тому необхідно в судовому порядку встановити факт родинних відносин між позивачем та його батьком- спадкодавцем ОСОБА_6 .

Даний факт підтверджується в сукупності такими документами, як свідоцтво про народження позивача, запис у особовому рахунку погосподарської книги сільської ради за 1991-1995 р.р., де членами господарства вказані його батьки та позивач, їх син.

У зв`язку з різним написанням його прізвища в документах позивач звертався до суду в 2014 році, коли оформляв пенсію за віком. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 вересня 2014 року встановлений факт належності позивачу архівних довідок виданих на прізвище « ОСОБА_8 ».

Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки надає можливість належним чином оформити спадкові права.

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Черепківці Глибоцького району Чернівецької області померла матір позивача ОСОБА_5 . Спадщина відкрилась за законом, її прийняв, але не оформив батько позивача ОСОБА_6 відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги, що постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_6 у селі Черепківці Глибоцького району. Спадщина відкрилась за заповітом. Згідно заповіту посвідченого 20 серпня 2007 року секретарем виконкому Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, батько заповів позивачу земельну ділянку площею 1,72 га цільове призначення для ведення товарного сільсько-господарського виробництва, а все інше майно заповів позивачу та його рідній сестрі ОСОБА_1 . Спадщину прийняли обоє спадкоємців за заповітом і його сестра, і він, подавши відповідні заяви нотаріусу.

Спадкова справа за №72/2014 заведена приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Тимофтій Л.М.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Черепківці Глибоцького району Чернівецької області померла його сестра ОСОБА_1 . Спадщина відкрилась за законом, її прийняла відповідач ОСОБА_4 , племінниця позивача, донька покійної сестри.

До складу спадщини після смерті батька належать частка житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 .

Житловий будинок літ. "А" загальною площею 82,3 кв.м, в тому числі житловою площею - 47,6 кв.м з підвалом літ."АПд", прибудовою "А1" та терасою літ. "А2, сарай літ. "Б", літня кухня літ. "В", сараї літ. "Г", "Д", убиральня літ. «Е», колодязь №1, ворота №2 та огорожа №3 за вказаною адресою станом на 15.04.1991 року, тобто на час прийняття Закону "Про власність" належали трьом членам колишнього колгоспного двору на праві спільної сумісної власності: батькам позивача та позивачу, як члену колгоспу "Радянська Буковина" Глибоцького району. Виходячи з рівності часток у майні колгоспного двору, кожному з них належала 1/3 частка вказаного нерухомого майна.

Тобто, після смерті матері позивача належну їй 1/3 частку успадкував за законом її чоловік ОСОБА_6 , як один із трьох спадкоємців першої черги. Діти спадкодавця донька ОСОБА_1 та позивач, спадщини не прийняли, заяв про прийняття спадщини не подавали і з матір`ю на час відкриття постійно не проживали.

Успадкувавши 1/3 частку, батько позивача ОСОБА_6 став власником 2/3 часток житлового будинку з господарськими будівлями, однак юридично спадкові права не оформив.

Вказану частку нерухомого майна згідно заповіту успадкували в рівних частках покійна сестра позивача ОСОБА_1 , та позивач. Таким чином після смерті батька позивача, його частка у вказаному майні збільшилась з 1/3 до 2/3 (1/3 + 1/3), а 1/3 - успадкувала сестра позивача ОСОБА_1 .

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно, нотаріус постановою від 02 червня 2020 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськи будівлями за вище вказаною адресою.

При житті батьків правовстановлюючий документ на нерухоме майно спадкоємці не отримали.

Згідно звіту про оцінку вказаного нерухомого майна за № 230 від 26.05.2020 р. його загальна вартість становить 108397 грн., вартість 2/3 часток - 72284,68 грн.

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 27.05.2020 р. будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами проведено з дотриманням держав них будівельних, протипожежних, санітарних норм і подальша їх експлуатація за призначенням можлива.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги повністю знайшли своє обґрунтування при розгляді справи, а зустрічні частково, а саме в розмірі 1/3 частини спірного майна.

На підставі викладеного, ст.ст. 319, 328, 346, 1216-1223, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 3-13,19,76-81,89,206,259,263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 за первісним позовом задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що: ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області, був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя с. Слобідка Глибоцького району Чернівецької області, паспорт громадянина України НОМЕР_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем с. Слобідка Глибоцького району Чернівецької області, паспорт громадянина України НОМЕР_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , право власності на 2/3 частини нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1 до складу, якого входить:

житловий будинок літ. "А" загальною площею 82,3 кв.м, в тому числі житловою площею - 47,6 кв.м з підвалом літ."АПд", прибудовою "А1" та терасою літ. "А2, сарай літ. "Б", літня кухня літ. "В", сараї літ. "Г", "Д", убиральня літ. «Е», колодязь №1, ворота №2 та огорожа №3, загальною вартістю 108397 (сто вісім тисяч триста дев`яносто сім) гривень, 00 копійок.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жителькою АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частину нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1 до складу, якого входить:

житловий будинок літ. "А" загальною площею 82,3 кв.м, в тому числі житловою площею - 47,6 кв.м з підвалом літ."АПд", прибудовою "А1" та терасою літ. "А2, сарай літ. "Б", літня кухня літ. "В", сараї літ. "Г", "Д", убиральня літ. «Е», колодязь №1, ворота №2 та огорожа №3, загальною вартістю 108397 (сто вісім тисяч триста дев`яносто сім) гривень, 00 копійок.

В задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 жовтня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецької апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя: