№ 207/3932/19
№ 2/207/36/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Крупновій І.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 207/3932/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» , треті особи приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович , приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким , що не підлягає виконанню ,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2019 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою , у якій просив визнати таким , що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5469 , вчинений 20 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення зі ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 5649 гривень 66 копійок на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» , оскільки на підставі звернення ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про стягнення заборгованості по кредитному договору , укладеним 13 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» , правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , у подальшому правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія управління активами» , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис № 5469 від 20 вересня 2019 року про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору у розмірі 5649 гривень 66 копійок . Про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса стало відомо лише у листопаді 2019 року , коли ОСОБА_1 було повідомлено , що її картка на яку вона отримує заробітну плату в АТ «Альфа-Банк» заблокована , та через декілька днів після того ОСОБА_1 отримала постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та постанову про накладення арешту на грошові кошти . ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулося до нотаріуса про вчинення нотаріального напису про стягнення зі ОСОБА_1 грошових коштів по кредитному договору від 13 листопада 2013 року з пропуском трирічного строку . Будь-яких претензій чи заяв , а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» чи приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не отримувала . Не була проінформована про існування заборгованості та її розміру . Вважає , що при вчиненні виконавчого напису не було дотримано однієї з умов , а саме безспірності заборгованості .

Представник позивачки ОСОБА_2 у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі , позовні вимоги підтримав у повному обсязі .

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» у судове засідання неодноразово не явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином , причину неявки суду не повідомив , не надав відзив , тому суд вважає можливим розглянути справу без його участі .

Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання неодноразово не явився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином , причину неявки суду не повідомив .

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П.В. у судове засідання неодноразово не явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином , причину неявки суду не повідомив .

Суд , вивчивши матеріали справи , вважає , що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що 13 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № НОМЕР_1 , правонаступником ПАТ «ОТП Банк» є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , у подальшому правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія управління активами» .

20 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинений виконавчий напис про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» для погашення заборгованості за кредитним договором від 13 листопада 2013 року у розмірі 5649 гривень 66 копійок , про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 4 листопада 2019 року ( а.с. 6 ) .

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах , що встановлюють заборгованість . Перелік документів , за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів , встановлюється Кабінетом Міністрів України .

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи , якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови , що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років , а у відносинах між підприємствами , установами та організаціями - не більше одного року .

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява , у якій , зокрема , мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника ; дата і місце народження боржника - фізичної особи , місце його роботи ; номери рахунків у банках , кредитних установах , код за ЄДРПОУ для юридичної особи ; строк , за який має провадитися стягнення ; інформація щодо суми , яка підлягає стягненню , або предметів , що підлягатимуть витребуванню , включаючи пеню , штрафи , проценти тощо . Заява може містити також іншу інформацію , необхідну для вчинення виконавчого напису .

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 5 липня 2017 року по справі 6-887цс17 за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків . Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна . При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин , не визнає і не змінює їх , не вирішує по суті питань права . Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна , а підтверджує , що таке право виникло в стягувача раніше . Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником .

Отже , відповідне право стягувача , за захистом якого він звернувся до нотаріуса , повинно існувати на момент звернення . Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й , крім того , також бути безспірною , заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем .

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те , що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів , за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб , передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику , якщо він є відмінним від іпотекодавця . Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів , наданих лише однією стороною , стягувачем , і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності .

Таким чином , вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів , які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем . Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15 , 16 , 18 ЦК України , статей 50 , 87 , 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому , що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна . Це право існує , поки суд не встановить зворотного . Тобто боржник , який так само має право на захист свого цивільного права , в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис : як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису , так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині) , з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису .

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким , що не підлягає виконанню , не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем , тобто чи існувала заборгованість взагалі , чи була заборгованість саме такого розміру , як зазначено у виконавчому написі , та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису .

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року .

Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні , нотаріальний акт оскаржуються до суду . Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні , нотаріального акта має особа , прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти .

У судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_1 будь-яких претензій чи заяв , а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» чи приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не отримувала . ОСОБА_1 не була проінформована про існування заборгованості та її розмір , чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу .

Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум , що підлягають стягненню за виконавчим написом , чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .

У зв`язку з наведеним заборгованість по кредиту має спірний характер , а виконавчий напис № 5469 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича , вчинений 20 вересня 2019 року про стягнення заборгованості по кредитному договору від 13 листопада 2013 року зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» , необхідно визнати таким , що не підлягає виконанню .

Суд вважає , що не підлягають задоволенню вимоги позивачки в частині закриття виконавчого провадження , оскільки згідно Закону України «Про виконавче провадження» така дія виконавця не передбачена . Разом з тим , згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення , на підставі якого виданий виконавчий документ , або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню . Позивачка не позбавлення права звернення до суду у подальшому , якщо приватним виконавцем на буде виконано зазначену вимогу Закону після визнання таким , що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса .

При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено частково , тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на користь держави .

Керуючись ст. 15 , 16 , 18 ЦК України 2003 року , ст. 50 , 87 , 88 Закону України «Про нотаріат» , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити частково .

Визнати таким , що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича , зареєстрований в реєстрі під № 5469 від 20 вересня 2019 року , про стягнення зі ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 5649 гривень 66 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» .

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовити .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» судовий збір на користь держави 840 гривень 80 копійок .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба