Справа № 645/410/16
Провадження № 6/645/81/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бабкової Т.В.,

при секретарі Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Комунального підприємтва «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом Комунального підприємтва «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

23.03.2020 року Комунальне підприємтво «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» (далі стягувач КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ») звернулося до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. В заяві зазначалося, що на підставі заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 року на користь КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» було стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 заборгованність за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 5052 грн 22 коп. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явленні до виконання протягом трьох років. Строк для виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановления. Пунктом 4 частини шостої ст. 12 вказаного Закону передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої

інстанції. Частиною 1 ст. 433 ЦПК України передбачено, що стягувачам, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом

поважними, пропущений строк може бути поновлено. Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в інформаційному листі від 25.09.2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних

питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що отримання стягувачем виконавчого листа або судового наказу після закінчення строку пред`явлення його до виконання є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 року набрало чинності 24.05.2016 року. Про дату набрання заочним рішення чинності позивачу відомо не було, оскільки копію судового рішення з датою набрання чинності заявнику судом надано не було. Також тільки 11.03.2020 року представником стягувача було отримано копію заочного рішення та виконавчі листи. Таким чином про сплив строку на звернення виконавчих листів до виконання стягувачу стало відомо лише 11.03.2020 року після отримання виконавчих листів.

Представник стягувача та боржники в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися з боку суду, в відповідність до положень ч.3 ст.433 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання технічним засобом секретарем судового засідання згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 року на користь КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» було стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 заборгованність за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 5052 грн 22 коп. Матеріали цивільної справи свідчать, що про час та місце розгляду цивільної справи представник позивача КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» на підставі довіреності від 19.11.2015 року ОСОБА_3 була обізнана належним чином, в день судового засідання 20.04.2016 року надала письмову заяву про розгляд справи без участі представника КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» та просила винести по справі заочне рішення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.34).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явленні до виконання протягом трьох років. Строк для виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановления. Пунктом 4 частини шостої ст. 12 вказаного Закону передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Частиною 1 ст. 433 ЦПК України передбачено, що стягувачам, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ст.233 ЦПК України в редакції до 15.12.2017 року заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.223 ЦПК України в редакції до 15.12.2017 року визначалося, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Статтею 294 ч.1 ЦПК України в редакції до 15.12.2017 року передбачалося, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 року з боку суду 22.04.2016 року надсилалося учасникам справи.

Зі змісту заяви представника КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» Хрипко А.О. від 10.05.2016 року, наявної в матеріалах справи (а.с.39), вбачається, що про винесення судового рішення, яке набрало законної сили, по цивільній справі №645/410/16 за позовом КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення вона була обізнана, в зв`язку з чим просила видати його копію та виконавчі листи.

Таким чином встановлено, що в апеляційному порядку вказане рішення не оскаржувалося та набрало чинності (після спливу строку на його оскарження та встановлених Кабінетом Міністрів України вихідних днів) 05.05.2016 року, а відповідно виконавчі документи з примусового виконання рішення можуть бути пред`явленні до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили до 06.06.2019 року.

В той же час, виходячи з приписів ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст.433 ЦПК України єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст.89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникла об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Заявником в поданій заяві не наведено причин, які є поважними та давали б підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів.

Стягувач, зобов`язаний сумлінно користуватись усіма наданими правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Проте, представник КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» отримав виконавчі листи по справі лише 11.03.2020 року.

На думку суду в контексті вказаної ситуації стягувачу слід пригадати правову позицію Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У розумінні кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У справі «Олександр Волков проти України» Європейський суд з прав людини констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та, що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм.

В свої рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права доступу до справедливого суду не є абсолютним при вирішенні цього питання і не може застосовуватися автоматично.

При вирішенні заяви КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» суд також приймає до уваги, що стягувач є юридичною особою, професійним учасником ринку надання комунальних послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними у цій сфері, для обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Вимоги до рівня та розумності ведення справ такою установою є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах, а посилання КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ», яке з необгрунтованих підстав скористалося можливістю отримати виконавчі документи по справі лише 11.03.2020 року, тобто після спливу майже більше року строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, такими, що не свідчать на користь поважності причини пропуску цього строку.

Оскільки будь-яких доказів, як б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, заявником не надано, як і не вказано і те, що вказані обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви стягувача.

Керуючись ст.ст.247, 260, 433 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Комунального підприємтва «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом Комунального підприємтва «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 06.04.2020 року.

Суддя Бабкова Т.В.