Справа № 462/5553/19 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/284/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м.Львів

Справа № 462/5553/19

Провадження № 22ц/811/284/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Савуляка Р.В., Шандри М.М.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6

на рішення Залізничного районного суду м.Львова, ухвалене у м. Львові 20 грудня 2019 року у складі судді Ліуша А.І.,

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, -

встановив:

29 серпня 2019 року ОСОБА_3 звернулася з цим позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що спірна квартира належить їй на праві спільної сумісної власності. Вказує, що відповідачі чинять їй перешкоди у користування житлом, змінили замки у вхідних дверях та не надали їй дублікатів ключів. Просить зобов`язати відповідачів усунути їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 20 грудня 2019 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_5 , ОСОБА_6 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 шляхом надання ключів від замків вхідних дверей до квартири.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_5 та ОСОБА_6

ОСОБА_5 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, таким що порушує її законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права.Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.Зазначає, що позивач не проживає у спірній квартирі з 1999 року, не оплачує комунальні послуги, не бере участь в утриманні житла. Вказує, що в квартирі відсутні речі ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що позивачем не доведено, що відповідачами чиняться їй перешкоди у користуванні квартирою. Стверджує, що позивач з власної волі не проживає у спірному житлі з 1999 року.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг; колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Судом встановлено, що відповідачі змінили замок у вхідних дверях квартири, ключі позивачу ОСОБА_3 не надали, чинять позивачу перешкоди у доступі до квартири, що є грубим порушенням прав позивача щодо користування та розпоряджання квартирою АДРЕСА_1 , яка їй належить на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність позову.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 20 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 27 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді