Справа № 457/859/20
провадження №2-о/457/14/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючої судді Грицьківа В.Т.

секретар судового засідання Кушнір М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з особою, засудженою до позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з заявою про розірвання шлюбу із засудженою особою. Свою заяву мотивує тим, що 06 листопада 2018 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у Галицькому районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 611. Спочатку вони проживали спільно без реєстрації стосунків на протязі одного року, а пізніше 06.11.2018 уклали шлюб. Однак 05.03.2018 року її чоловіка ОСОБА_2 було засуджено Сихівським районним судом міста Львова за кримінальним кодексом України до 10 років позбавлення волі. Він відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» з 28.02.2020 року. Вона з чоловіком проживає окремо, а оскільки він відбуватиме покарання ще близько семи років, то відповідно спільного господарства не ведуть і не зможуть вести, спільних дітей у них немає, не підтримують жодних подружніх відносин, втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, відсутні у їхніх взаєминах морально-правові основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування. Їхній шлюб носить виключно формальний характер, та подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить їхнім інтересам, тому вона вважає, що є всі підстави для задоволення її заяви про розірвання шлюбу. Подальше перебування у такому шлюбі суперечить їхнім інтересам, а сам ОСОБА_2 не заперечує про розірвання їхнього шлюбу.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду надійшла заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовну вимогу підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Трускавецьким міським судом Львівської області надсилалось ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» для вручення ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію заяви з додатками. Будь-яких пояснень з приводу заяви про розірвання шлюбу від засудженого ОСОБА_2 до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, суд приходить до наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, то сторони 06 листопада 2018 року уклали шлюб, який зареєстрований у Галицькому районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 611, що стверджується копією свідоцтвом серія НОМЕР_1 від 06.11.2018 року.

У даному шлюбі у подружжя дітей немає.

Як вбачається з довідки № 22 від 23.07.2020 року виданої ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40», то ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 05.03.2018р. Сихівським районним судом міста Львова до 10 років позбавлення волі. Відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40 » з 28.02.2020 року. Початок терміну відбування покарання - 30.03.2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Заявниця стверджує, шлюб їх існує формально, збереження шлюбу суперечить її інтересам , тому такий шлюб зберігати не доцільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з особою, засудженою до позбавлення волі - задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 06.11.2018 року у Галицькому районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис за № 611.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Трускавецький міський суд Львівської області.

Суддя: В. Т. Грицьків