З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
спр. № 336/4340/2020
пр. № 2/336/2593/2020
м. Запоріжжя 29 жовтня 2020 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Когут С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1994 року власниками житлового приміщення в АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , інші співвласники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 померли.
Після смерті ОСОБА_6 фактично прийняли спадщину позивач та ОСОБА_7 , ОСОБА_7 помер у 2020 році, спадкоємицею частини квартири, яка належить ОСОБА_7 відповідно до заповіту від 14.10.2011 року є ОСОБА_1 .
Після належної реєстрації права власності власником ѕ частин квартири АДРЕСА_1 стане ОСОБА_1 , позивач по справі, а власником ј частини є ОСОБА_4 .
За вказаною адресою зареєстровані: позивач, син позивача ОСОБА_8 , дочки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Відповідачі не проживають у квартирі протягом тривалого часу, так, ОСОБА_2 покинула житло у 2015 році, а ОСОБА_3 у 2017 році, будь-яких їх особистих речей у спірній квартирі не має, житлом не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, усі витрати по утриманню житла несе позивач.
Теперішнє місце проживання відповідачів позивачу не відомо.
Факт реєстрації відповідачів порушує право позивача як власника, на вільне розпорядження і користування майном.
На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.
Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Через ненадання відповідачами, які не мають статусу підприємця, інформації щодо їх адреси відповідні судові повістки були їм надіслані за останньою відмовою адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
При цьому відповідачі про причини своєї неявки не повідомили, не подавали відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1994 року власниками житлового приміщення в АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , інші співвласники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - померли.
За вказаною адресою зареєстровані: позивач, син позивача ОСОБА_8 , дочки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як зазначає позивач, відповідачі не проживають у квартирі протягом тривалого часу, так, ОСОБА_2 покинула житло у 2015 році, а ОСОБА_3 у 2017 році, будь-яких їх особистих речей у спірній квартирі не має, житлом не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, усі витрати по утриманню житла несе позивач.
І у суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженим судом актом про непроживання від 05.06.2020 року та від 10.01.2020 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), третя особа: ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін