Справа № 629/4495/20
Провадження № 6/629/90/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Лозова, Харківської області цивільну справу за поданням державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ковтун Анастасії Миколаївни про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу, -

встановив:

Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з урахуванням уточнень звернувся до суду з поданням про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з 22.11.2017 року перебуває виконавче провадження №55219239 з примусового виконання виконавчого листа № 640/688/17, виданого 16.11.2017 року Київським районним судом м. Харків про повернення неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця постійного проживання до Федеративної Республіки Німеччини за адресою: АДРЕСА_1 . Якщо рішення не буде виконано в добровільному порядку, зобов`язати ОСОБА_2 передати неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батькові ОСОБА_3 для забезпечення повернення дитини на територію Федеративної Республіки Німеччини та виконавче провадження № 59118377 з примусового виконання виконавчого листа № 629/874/18, виданого 19.12.2018 року Лозівським міськрайонном судом Харківської області про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Окружного Суду Фрайзінгу (Федеративна Республіка Німеччина) від 26 липня 2017 року (справа № F 543/16) про передачу ОСОБА_4 виключного права щодо визначення місця перебування дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і передачу дитини її батьку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.09.2018 року, яка постановою Харківського апеляційного суду від 23.01.2019 року була змінена, боржника ОСОБА_2 оголошено в розшук. 27.02.2019 року Лозівським ВП ГУНП в Харківській області було заведено розшукову справу № 4619001 з метою розшуку ОСОБА_2 24.09.2020 року Лозівським ВП ГУНП в Харківській області місце перебування ОСОБА_2 встановлено за адресою: АДРЕСА_2 . У разі підтвердження місця перебування боржника та неповнолітньої дитини мають бути проведені виконавчі дії щодо передачі неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батькові ОСОБА_3 для забезпечення повернення дитини на територію Федеративної Республіки Німеччини. Виконавчі дії повинні бути проведені за обов`язковою участю особи, якій дитина передається на виховання, із залученням представників органів опіки та піклування. Оскільки стягувач мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , тобто інформування стягувача про необхідність взяти участь у проведенні виконавчих дій, його приїзд та виконання вимог самоізоляції у зв`язку із поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, може зайняти певний проміжок часу, тому з метою забезпечення повного, фактичного виконання рішення суду головний державний виконавець просить тимчасово влаштувати дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», розташованого за адресою: м.Харків, вул.Василенка, буд.14 до приїзду її батька ОСОБА_3 для забезпечення повернення дитини на територію Федеративної Республіки Німеччини.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року вказане подання призначено до розгляду.

В судове засідання державний виконавець Ковтун А.М. не з`явилася, надала суду заяву про розгляд подання за її відсутності, просила задовольнити вимоги подання в повному обсязі.

В судове засідання представник служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області Кара Я.В. не з`явилася, надала суду заяву про розгляд подання за її відсутності, проти задоволення подання заперечувала у зв`язку з відсутністю правових підстав тимчасового влаштування дитини до дитячого закладу, а саме відсутності рішення суду про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав або про позбавлення батьківських прав, що підтверджує залишення дитини без батьківського піклування.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, надала суду заяву про відкладення судового засідання по причині незадовільного стану здоров`я та необхідності викладення своєї позиції щодо подання більш ґрунтовно з судовою практикою касаційного суду. Крім того, зазначила, що дане подання подано в рамках виконавчих проваджень, що не передбачають примусового відібрання дитини. Рішення суду у справі №640/688/17 є рішенням про зобов`язання боржника вчинити певні дії. У разі відмови боржника вчинити певні дії для боржника має настати відповідальність (у тому числі кримінальна). Але це не змінює правової природи судового рішення. Друге судове рішення про визнання на території України рішення суду Федеративної Республіки Німеччини не передбачає примусового відібрання дитини, а передбачає надання стягувачу виключного права на визначення місця мешкання дитини та передачу дитини батькові. Судове рішення має містити чіткі та повні формулювання. У даному випадку державним виконавцем не вчинено дії щодо отримання роз`яснення такого судового рішення від німецького суду або ухвали суду України з метою встановлення того, чи передбачає прийняття таких судових рішень примусового відібрання дитини у її матері з урахуванням захисту прав дитини, що передбачені національним законодавством та міжнародними договорами; чи передання дитини батькові має бути застосовано тільки після передачі дитини матір`ю державному виконавцю у добровільному порядку. Вважає, що таке подання при виконанні судового рішення, що прямо не передбачає відібрання дитини, є необґрунтованим та незаконним.

В судове засідання представник ОСОБА_3 адвокат Кононенкова Т.В. не з`явилася, про дату, час та місце розгляду подання повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявку суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 240 ЦПК України).

Між тим, ст. 437 ЦПК України передбачено, що суд у десятиденний строк розглядає питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу в судовому засіданні з викликом сторін та за обов`язковою участю представників органів опіки та піклування. Неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе проведення розгляду подання по суті. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши всі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 437 ЦПК України питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу вирішується судом за поданням державного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Харків) знаходяться виконавчі провадження №55219239 та №59118377 з примусового виконання виконавчого листа по справі №640/688/17, виданого 16.11.2017 року Київським районним судом м.Харкова, про повернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до місця постійного проживання до Федеративної Республіки Німеччини за адресою: АДРЕСА_1 . Визначено, якщо рішення не буде виконано у добровільному порядку, зобов`язати ОСОБА_2 передати неповнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батькові ОСОБА_3 для забезпечення повернення дитини на територію Федеративної Республіки Німеччини; виконавчого листа №629/874/18, виданого 28.03.2019 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області, про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Окружного Суду Фрайзінгу (Федеративна Республіка Німеччина) від 26 липня 2017 року (справа №4 F 543/16) про передачу ОСОБА_4 виключного права щодо визначення місця перебування дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і передачу дитини її батьку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем Ковтун А.М. 22.11.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55219239, 15.05.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59118377 і зобов`язано боржника ОСОБА_2 виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.09.2018 року по справі №629/4776/18 подання міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про розшук боржника задоволено. Оголошено розшук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 23.01.2019 року ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.09.2018 року змінено в частині оголошення у розшук малолітньої дитини та ухвалено в цій частині нову постанову. В задоволенні подання міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про розшук малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено. В іншій частині ухвалу залишено без змін.

З повідомлення начальника Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 24.09.2020 року вбачається, що на виконання ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.09.2018 року зі змінами внесеними постановою Харківського апеляційного суду від 23.01.2019 року за справою №№629/4776/18 оголошено в розшук боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 Розшукові заходи проводилися в рамках розшукової справи №4619001 від 27.02.2019 року. На теперішній час місцезнаходження розшукуваної ОСОБА_2 встановлено, з її слів вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Розшукову справу №№4619001 від 27.02.2019 року закрито.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ).

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.1 ст.18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 64 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час виконання рішення про відібрання дитини державний виконавець проводить виконавчі дії за обов`язковою участю особи, якій дитина передається на виховання, із залученням представників органів опіки і піклування. За необхідності державний виконавець може звернутися до суду з поданням щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу. У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про відібрання дитини, до нього застосовуються заходи, передбачені цим Законом.

Отже, як вбачається з аналізу ст.64 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець може звернутися до суду з поданням щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу за необхідності лише під час виконання рішення про відібрання дитини.

Матеріалами справи встановлено, що на виконанні державного виконавця перебуває виконавчий лист №640/688/17, виданий 16.11.2017 року Київським районним судом м.Харкова, про повернення неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до місця постійного проживання до Федеративної Республіки Німеччини за адресою: АДРЕСА_1 . Якщо рішення не буде виконано у добровільному порядку зобов`язати ОСОБА_2 передати неповнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батькові ОСОБА_3 для забезпечення повернення дитини на територію Федеративної Республіки Німеччини.

Також на виконанні державного виконавця перебуває виконавчий лист №629/874/18, виданий 28.03.2019 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області, про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Окружного Суду Фрайзінгу (Федеративна Республіка Німеччина) від 26 липня 2017 року (справа №4 F 543/16) про передачу ОСОБА_4 виключного права щодо визначення місця перебування дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і передачу дитини її батьку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З матеріалів подання не вбачається, що ухвалювалося рішення суду про відібрання у ОСОБА_2 дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутня інформація щодо передачі такого рішення на примусове виконання державному виконавцю.

За вище вказаними виконавчими листами зобов`язано боржника вчинити лише певні дії. За своєю правовою природою зобов`язання боржника вчинити певні дії та відбирання дитини є різними, а тому в межах виконання рішень суду не може бути застосовано поміщення дитини до дитячого або лікувального закладу, а відтак звернення державного виконавця із поданням про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу є безпідставним.

Крім цього, з листа Департаменту служби у справах дітей від 12.10.2020 року за №2848/0/202-20 вбачається, що Департаменту служб підпорядковується та є підвідомчою мережею комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації для дітей міста Харкова», до якого, згідно уточненого подання, державний виконавець Ковтун А.М. просить тимчасового влаштувати неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Положення про комунальний заклад соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації для дітей міста Харкова», затвердженого рішенням 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.02.2012 року №654/12 (зі змінами) є закладом соціального захисту дітей, що створюється для тривалого (стаціонарного) або денного перебування дітей віком від 3 до 18 років, які залишилися поза сімейним оточенням, перебувають у складних життєвих обставинах або зазнали насильства, з метою наданням їм комплексної соціальної психологічної педагогічної медичної правової та інших видів допомог.

До Центру приймаються діти із сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах і не можуть подолати їх за допомогою власних можливостей, якщо батьки або особи, що їх замінюють, з певних причин (через хворобу, інвалідність тощо) не можуть забезпечити належного утримання та догляду за дитиною, ухиляються від виконання батьківських обов`язків, вживають алкоголь, наркотичні засоби, зазнали насильства та потребують соціально-психологічної допомоги, безпритульні діти.

Прийняття дітей до Центру здійснюється цілодобово на підставі направлення Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з урахуванням клопотання служби у справах дітей, органів управління освітою, закладів освіти, центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, притулків, за заявою батьків чи законних представників дитини або згідно з актом структурних підрозділів Національної поліції України.

На кожну дитину, зараховану до групи тривалого (стаціонарного) перебування Центру, заводиться особова справа, в якій зберігаються такі документи: направлення, видане Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради; копія свідоцтва про народження; дані про батьків або осіб, які їх замінюють; висновок про стан здоров`я дитини (у разі наявності); документ про освіту (у разі якщо дитина навчалася у навчальному закладі); акт обстеження умов проживання дитини; опис майна, що належить дитині на праві власності (у разі наявності майна), та відомості про особу (орган), яка відповідає за його збереження; документ, який підтверджує право власності дитини на нерухомість (у разі наявності нерухомості); інформація про останнє місце реєстрації дитини та документ про закріплену за дитиною житлову площу; пенсійна книжка дитини, яка отримує пенсію (у разі наявності); копія рішення суду про стягнення аліментів (у разі отримання їх на дитину одним із батьків або особою, яка їх замінює); копія рішення про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав; копія рішення суду про позбавлення батьків батьківських прав у відношенні дитини; медична картка дитини (форма № 026/у), виписка з історії хвороби з результатами медичного обстеження, у тому числі лабораторних аналізів крові, сечі, висіву із зіву на дифтерію, висіву калу на збудників кишкових інфекцій, ентеробіоз, картка профілактичних щеплень (форма № 063/о), довідка від дільничного лікаря-педіатра про відсутність інфекційних захворювань за місцем проживання дитини (у разі наявності), які зберігаються в медичній особовій справі дитини у медичного працівника Центру.

Враховуючи зазначене, Департамент служби у справах дітей зазначив, що у разі находження рішення суду про відібрання дитини від матері та встановлення місця проживання дитини разом з батьком, буде вжито всіх вичерпних заходів щодо влаштування малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до центру соціально-психологічної реабілітації для дітей.

За змістом ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні державного виконавця Ковтун А.М. не перебуває рішення про відібрання дитини, малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є дитиною позбавленою батьківського піклування, а тому тимчасове влаштування останньої до комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації для дітей міста Харкова» не відповідає положенням ст.64 Закону України «Про виконавче провадження» та рішенню 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.02.2012 № 654/12 «Про затвердження Положення про комунальний заклад соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» міста Харкова».

За змістом п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Із матеріалів справи не вбачається чи звертався державний виконавець до суду із поданням про встановлення або зміну порядку і способу виконання рішення та які наслідки таких розглядів.

Разом з тим чинним цивільно-процесуальним законодавством не передбачена можливість зміни судового рішення у порядку його виконання.

Разом з цим, суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що в даній конкретній ситуації поміщення дитини до дитячого закладу не відповідатиме принципу якнайкращого забезпечення саме інтересів дитини.

Згідно з ст.23-1 ЗУ "Про охорону дитинства" усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

У ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці поважають право дитини на свободу думки, совісті та релігії (ст. 13, ч. 1 ст. 14 Конвенції).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що рішення чи дії державних органів чи їх посадових осіб повинні здійснюватися з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання державного виконавця Ковтун А.М. про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 437 ЦПК України, ст. 19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, суд, -

ухвалив:

У задоволенні подання державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ковтун Анастасії Миколаївни про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно п.3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Н.А.Смірнова