Справа № 444/325/20
Провадження № 2/444/484/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Сагаль Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бишківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок та земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовківського районного суду Львіввської області із позовною заявою до Бишківскької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабця ОСОБА_2 . На випадок своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 склала заповіт на її користь. Після смерті бабці, ОСОБА_2 , вона вступила у фактичне володіння та управління Ѕ будинку, користується ним та присадибною ділянкою тим самим прийняла спадщину.

Крім того вказує, що після смерті бабці залишилась спадщина, земельна частка (пай) площею 1,33 умовних кадастрових гектарів, які знаходяться на території Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області - згідно сертифіката на право на земельну ділянку.

Позивачка вказує, що вона зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки її бабця, ОСОБА_2 , такого права належним чином не зареєструвала.

А тому просить задоволити позовні вимоги.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача, Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Однак, відповідачем Туринківськоюсільською радою надіслано до суду лист про відсутність заперечень проти позовних вимог позивача та розгляд справи у відсутності їх представників.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, які не з`явилися, зважаючи на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання.

Суд вважає, що наданих доказів достатньо для ухвалення правильного та законного рішення по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч.1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.10.2008 року вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ще протягом життя, а саме 29.10.1984 року, ОСОБА_2 склала заповіт, із змісту якого вбачається, що на випадок своєї смерті вона зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 .

Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області Я.М. Стадницькою та зареєстровано в реєстрі за № 8. По даних, які є у виконавчому комітеті Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області заповіт заповідачем не змінено і не скасовано.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.06.1954 вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 і її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , актовий запис № 08.

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № витягу 000213693 від 06.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 , у звя`зку із чим змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 », актовий запис № 06 від 28.01.1972р.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 27.12.1972 року вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( дочка померлої ОСОБА_2 ).

Із копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 16.11.1991 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_10 , у звя`зку із чим змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_1 », актовий запис № 698 від 16.11.1991 р.

Із копії свідоцтва про смерть серії № НОМЕР_5 від 20.02.2008 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №1201.

Згідно довідки № 1538 від 10.10.2008 року, ОСОБА_1 до дня смерті померлої ОСОБА_2 проживала без реєстрації разом з нею та вела спільне господарство.

Відповідно довідки № 1016 виданої Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації від 13.10.2008 року приватної власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Із довідки № 1537 від 09.10.2008 року вбачається, що в житловому будинку за адресою в АДРЕСА_1 зареєстрований та на даний час проживає ОСОБА_12 .

Однак згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 ОСОБА_12 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до виготовленого технічного паспорта на садибний індивідуальний житловий будинок виготовлений на замовлення ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_1 побудований 1924 року, має загальну площу 83.6 м. кв., житлової 45.8 м. кв., будинок розділений на дві частини, має два виходи. Вартість будинку становить в цілому 45687 (сорок п`ять тисяч шістсот вісімдесят сім) гривень.

Із довідки №1233 виданої 24.07.2008 року Бишківською сільською радою Жовківського району Львівської області, вбачається, що згідно погосподарського обліку в Бишківській сільській раді Жовківського району Львівської області житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , числиться за ОСОБА_2 (1/2 будинку) та ОСОБА_13 (1/2 будинку).

Відповідно до ч. 1ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Так як, померла ОСОБА_2 склала заповіт в користь своєї внучки, ОСОБА_1 , який є чинним, а тому остання є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї баби.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Із довідки №1536 виданої 09.10.2008 року Бишківською сільською радою Жовківського району Львівської області, вбачається, що померла ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 .

З копії довідки № 1538 виданої 10.10.2008 року Бишківською сільською радою Жовківського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_1 , проживала разом із своєю бабцею, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня її смерті в с.Кулиничі, Жовківського району Львівської області і вели спільне господарство.

Із довідки № 1016, яка видана Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 на праві особистої власності не зареєстровано і свідоцтво про право власності не видавалося.

Позивачці ОСОБА_1 постановою приватного нотаріуса Сокальського районного нотаріального округу Львівської області від 31.01.2020 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на житловий будинок в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у зв`язку із тим, що заявником не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації.

Крім того суд враховує, що позивач не заявляв про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛВ №0140475 вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 1.33га., що розташована на території Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно із ст. ст. 81,126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, враховуючи те, що позивач оформити право на спадкове майно в нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_7 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- право власності на Ѕ житлового будинку загальною площею 83,6 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами до нього.

- право на земельну частку (пай) розміром 1,33 умовних кадастрових гектарів на території Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, що належало ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №027083.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Мікула В. Є.