ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» квітня 2020 року

м. Харків

справа № 628/3599/19-ц

провадження № 22ц/818/2189/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», представниця позивача - Полфьорова Я.В.,

відповідач - ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 січня 2020 року в складі судді Гетьман Л.В.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 05 жовтня 2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Вказав, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Проте, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30 вересня 2019 року має заборгованість в розмірі 21 706,47 грн, яка складається з заборгованості за кредитом - 785,26 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 15 061,38 грн, заборгованості за пенею та комісією - 4350,00 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн, штраф (процентна складова) 1009,83 грн.

Вказав, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 жовтня 2010 року у розмірі 21 706,47 грн станом на 30 вересня 2019 року, яка складається з заборгованості за кредитом - 785,26 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 15 061,38 грн, заборгованості за комісією - 4350,00 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн, штраф (процентна складова) 1009,83 грн та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Заочним рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 січня 2020 року, в якому ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 05 лютого 2020 року виправлено описки, позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту № б/н від 05 жовтня 2010 року у розмірі 758,26 грн та судовий збір в розмірі 69,50 грн, в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом та неустойки, та ухвалити у вказаній частині нове рішення про задоволення позовних вимог, судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначив, що відсутність підпису позичальника на Умовах та Правилах не свідчить про не ознайомлення відповідача з ними або про відсутність договірних правовідносин між сторонами та заборгованості; що відповідач своїм підписом в заяві позичальника засвідчив, що він повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах; що 05 жовтня 2010 року відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначено тип картки, тип кредитної лінії, базова відсоткова ставка за користування кредитом, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості; розмір штрафів при порушенні термінів платежів за будь - яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів тощо, таким чином про всі умови і правила надання банківських послуг відповідач під розпис був ознайомлений, в тому числі, і з усіма істотними умовами договору; що у виписці по руху коштів чітко прослідковується, що відповідачу встановлено кредитний ліміт, а також факт використання ним грошей, отримання ним коштів через банкомати, а отже й отримання кредитної картки, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки; що із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами; що суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них; що не може бути взята до уваги позиція Верховного Суду, висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, оскільки вказана позиція висловлена в конкретній справі за інших правовідносин сторін, коли відповідачем заперечувалися такі умови договору як погоджені між сторонами у належний спосіб; що відповідач не лише був ознайомлений з відповідними умовами договору щодо сплати відсотків за користування кредитом, а й прийняв їх, вчинивши відповідні дії, спрямовані на їх виконання; що основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів; що оскаржуване судове рішення не тільки призводить до нехтування принципами платності кредитного договору, а ще і наносить істотну шкоду усім споживачам банківських послуг, банку та у цілому порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави; що, відмовляючи у стягненні відсотків за кредитом, суд допускає грубе порушення основоположних норм банківського кредитування та ставить під загрозу фінансову стабільність банку, який є системною державною фінансовою інституцією, наносить фінансову шкоду тим споживачам банківських послуг, які розміщують свої кошти у банку на банківських депозитах, які надаються іншим споживачам послуг в кредит під певні відсотки.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

18 березня 2020 року від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення, в яких банк фактично підтримав свої доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі. Також, зазначив, що довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яку підписав відповідач, є невід`ємною частиною укладеного між сторонами договору, із зазначенням всіх істотних умов цього договору. Такому договору присвоюється номер № б/н. Саме в цьому документі, який підписаний відповідачем, по суті вказані всі істотні умови укладеного між сторонами кредитного договору. Вказав, що на цій довідці зазначена абревіатуру SAMDN4304, який не є номером договору, а відноситься до технічної нумерації активу, використовується тільки у внутрішніх сервісах банку з метою ідентифікації зобов`язання. Вказав, що цей номер не відноситься до номеру кредитного договору та рахунку. Більше того, він може змінюватися банком у зв`язку з перевипуском карток, відкриттям додаткових рахунків, зміни тарифного плану, підвищення класу карток тощо, що передбачено умовами договору.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» необхідно задовольнити частково, заочне рішення суду в оскаржуваній частині - скасувати.

Заочне рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині мотивовано тим, що матеріали справи не містять підтверджень того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Публічному акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та неустойки.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 жовтня 2010 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку у Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк».

За змістом статті 1056 - 1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з вказаним договором, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500,00 грн. Вказаний кредитний ліміт в подальшому було збільшено до 800,00 грн.

Так, пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за кожним з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.

Пунктом 1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або Тарифів банку, позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

У відповідності до пункту 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.

Пунктом 2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), за зверненням клієнта до банку згідно чинних тарифів.

Пунктом 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що строки та порядок погашення кредиту (кредитний ліміт) за кредитними картками з встановленим мінімальним обов`язковим платежем, а також овердрафту, який виник за такими картками, наведено в Пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування, яка є невід`ємною частиною договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, і частину заборгованості за кредитом. У разі наявності простроченого кредиту (овердрафту) строком повернення кредиту (овердрафту) у повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості; строк повернення овердрафту у повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту; строк погашення процентів за овердрафтом - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа.

Із довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» за договором № SAMDN4304, яку підписано ОСОБА_1 05 жовтня 2010 року вбачається, що встановлено пільговий період до 55 днів (пільгова ставка дії за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів в році) - 2,5%, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим; розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості: ПЕНЯ = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором) / 30, - нараховується за кожен день прострочення кредиту, а пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше 30,00 грн в місяць, - нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення за кредитом або процентами 5 і більше днів при утворенні простроченої заборгованості на суму від 50,00 грн і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів - 500,00 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії.

Взяті на себе зобов`язання за договором № б/н від 05 жовтня 2010 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 кредитні ресурси.

У порушення зазначених умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за договором № б/н від 05 жовтня 2010 року належним чином не виконав.

Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 05 жовтня 2010 року вбачається, що станом на 30 вересня 2019 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 21 706,47 грн, яка складається з заборгованості за кредитом - 785,26 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 15 061,38 грн, заборгованості за пенею та комісією - 4350,00 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн, штраф (процентна складова) 1009,83 грн.

Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі, їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 05 жовтня 2010 року, банк посилався на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка була підписана відповідачем.

Вказаною довідкою, з умовами якої погодився відповідач, передбачена базова процентна ставка - 2,5 % на місяць, розмір щомісячних платежів (включаючи плату за користування кредитних коштів у звітному періоді) - 7% від заборгованості, але не менш ніж 50 грн та не більше залишку заборгованості. Тобто, сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Матеріали справи свідчать про те, що строк кредитної картки, який співпадає із строком дії кредитного договору, закінчився у червні 2014 року. Банк звернувся до суду з позовом до відповідача у листопаді 2019 року. Однак відповідач до суду апеляційної інстанції заяву щодо застосування строку позовної давності не надав. В позовній заяві банк просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами, яка станом на 30 вересня 2019 року, склала 15 061,38 грн. Однак, при цьому не врахував, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що заборгованість за процентами повинна нараховуватися тільки в межах строку кредитування, яка станом на червень 2014 року склала 714, 34 грн та підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Щодо стягнення заборгованості за пенею та комісією в розмірі 4350,00 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 1009,83 грн., судова колегія виходить з наступного.

У статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитного договору від 05 жовтня 2010 року № б/н, а саме у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом та строків повернення кредиту, внаслідок чого позичальник зобов`язаний сплатити банку ПЕНЮ = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором) / 30, - нараховується за кожен день прострочення кредиту, а пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше 30,00 грн в місяць, - нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення за кредитом або процентам 5 і більше днів при утворенні простроченої заборгованості на суму від 50,00 грн і більше.

У той же час у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів за кожним з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн + 5% від суми заборгованості від за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.

Таким чином, штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі№ 6-2003цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 359/3292/13-ц (провадження № 61-21975св18), від 27 березня 2019 року у справі № 333/4292/15-ц (провадження № 61-18153св18), від 20 березня 2019 року у справі № 130/904/16-ц (провадження № 61-16542св18) та інші.

Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналізуючи наведене, судова колегія вважає, що вимоги банку щодо стягнення зі ОСОБА_1 штрафів у розмірі 500,00 грн (фіксована частина) та 1009,83 грн (процентна складова) задоволенню не підлягають.

Таким чином, з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість за пенею та комісією в межах строку кредитування в розмірі 942, 96 грн.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені з комісією.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та наявні у справі докази, не надав їм належну оцінку, не з`ясував належним чином фактичні обставини справи щодо заявлених вимог і того, яка саме правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, що має суттєве значення для правильного вирішення спору і дійшов помилкового висновку в оскаржуваній частині щодо відмови у задоволенні цих позовних вимог.

За таких обставин заочне рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

В іншій частині заочне рішення не оскаржувалося та не переглядалося.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, а позовні вимоги задоволено на 11,25%, тому судовий збір в розмірі 216, 11 грн за подачу позовної заяви та судовий збір в розмірі 324, 17 грн за подачу апеляційної скарги, а всього 540, 28 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 січня 2020 року в оскаржуваній частині - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в оскаржуваній частині - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 1657, 30 грн заборгованості за кредитним договором, з яких 714, 34 грн - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, 942, 96 грн - заборгованість за пенею та комісією.

В іншій частині заочне рішення не оскаржувалося та не переглядалося.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 540, 28 грн судового збору за подачу позову та апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 03 квітня 2020 року.