Справа № 138/2726/17
Провадження № 22-з/801/22/20
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю.Б.,

суддів Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 138/2726/17 за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «НУСІ» про визнання договору оренди землі недійсним,

встановив:

21 лютого 2020 року Вінницьким апеляційним судом розглянута справа №138/2726/17 за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «НУСІ» про визнання договору оренди землі недійсним, за наслідками якого апеляційну скаргу Фермерського господарства «НУСІ», в інтересах якого діє адвокат Піпко Андрій Миколайович, задоволено. Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 червня 2019 року скасоване та ухвалене нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Фермерського господарства «НУСІ» про визнання договору оренди землі недійсним відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Фермерського господарства «НУСІ» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 960 грн 00 коп., витрати на проведення експертизи в сумі 8007 грн 00 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн 00 коп.

25 лютого 2020 року представник відповідача адвокат Піпко А.М. подав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення з питання розподілу судових витрат на правничу допомогу, стягнувши з ОСОБА_2 на користь Фермерського господарства «НУСІ» витрати на правничу допомогу адвоката, понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 6 246,00 грн.

Заявник вказує на те, що 20.02.2020 з клопотанням про долучення доказів до матеріалів справи надано відповідні докази того, що відповідач поніс витрати на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. і планує понести додаткові витрати на правничу допомогу 6 246,00 грн.

24.02.2020 ФГ «НУСІ» перерахувало на рахунок Адвокатського бюро «ПІПКО І ПАРТНЕРИ» 6 246,00 грн. як оплату за договором про надання правової допомоги від 10.07.2019 згідно рахунку № 20/02/20/1 від 20.02.2020, що підтверджує платіжне доручення № 96 від 24.02.2020, надане відповідачем та роздруковане із системи Клієнт Банк Адвокатського бюро «ПІПКО І ПАРТНЕРИ».

З огляду на задоволення апеляційної скарги відповідача і відмову в задоволенні позовних вимог позивача витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 6 246, 00 грн. підлягають стягненню з позивача на користь відповідача додатковою постановою.

Апеляційний суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення додаткових витрат на правничу допомогу до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до п. 3.1 Договору про надання правової допомоги від 10 листопада 2017 року за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокатському бюро гонорар в розмірі 40 (сорок) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Клієнт сплачує Адвокатському бюро гонорар таким чином: аванс до 5 000,00 грн. протягом двох днів з часу пред`явлення Адвокатським бюро Клієнту рахунку і розрахунку часу, витраченого на надання правової допомоги у Справі. За погодженням Сторін аванс може не сплачуватись. У разі бажання Клієнта заявити до відшкодування понесені витрати на оплату всього гонорару він сплачується ним Адвокатському бюро на стадії завершення розгляду справи (до судових дебатів), інакше він сплачується Клієнтом після винесення судового рішення у Справі на користь Клієнта. Сума гонорару визначається Адвокатським бюро згідно складеного ним розрахунку часу, витраченого на надання правової допомоги у Справі. В підтвердження того, що Адвокатське бюро належним чином надало Клієнту правову допомогу у Справі в цілому чи на окремих стадіях складається акт приймання-передачі наданих послуг.

Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом та суттю договірних правовідносин.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).

За змістом статей 632, 903 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, оплата наданих послуг здійснюється у розмірі, строки та в порядку встановлених договором.

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріплено статтею 27 зазначеного Закону.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

В аспекті цивільно-правових зобов`язань виконавця предметом договору про надання юридичних послуг є вчинення певної дії або здійснення певної діяльності в інтересах другої сторони (клієнта).

Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статі 30 зазначеного Закону врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Аналіз наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що положення пункту 3.1. договору про надання правової допомоги від 10 листопада 2017 року, якими визначено, що він сплачується після винесення судового рішення у Справі на користь Клієнта за своїм змістом і правовою природою, у розумінні статей 632, 903 ЦК України та статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", не є ціною договору (платою за надані послуги), а є платою за сам результат (позитивне рішення), тобто виникнення обов`язку по сплаті повної суми гонорару поставлено в залежність від винесення рішення на користь клієнта, що не залежить від волі адвоката, а є компетенцією суду, який розглядає справу, і зазначене суперечить принципу розумності, оскільки зазначену суму заявник просить стягнути з позивача у справі.

За наведених обставин апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «НУСІ» про визнання договору оренди землі недійсним.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «НУСІ» про визнання договору оренди землі недійсним - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 10 квітня 2020 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

І. М. Стадник