Справа № 452/1612/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Провадження № 22-ц/811/1741/20 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Сеньків Х.І.

з участю: представника Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області - Павліша Р.І.,

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 лютого 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

у червні 2016 року Новосілко-Гостиннівська сільська рада Самбірського району Львівської області звернулася з позовом до ОСОБА_1 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 самовільно, за відсутності рішення сільської ради про надання у користування чи власність, зайняв частину земельної ділянки площею 1,0133 га за кадастровим номером :02:002:0194, яка перебуває у комунальній власності з цільовим призначенням для обслуговування дитячого садочка, загородивши її. На звернення до відповідача з вимогою звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки, жодної відповіді сільська рада не отримала. З наведених підстав, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить визнати недійсним державний акт Серія ЯА № 209774 на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку в с. Хлопчиці кадастровий номер :03:002:0005.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішень та реєстрації речового права на майно.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області № 7 від 24.04.1996 року йому було передано у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку земельну ділянку площею 0,2499 га в с. Хлопчиці Самбірського району Львівської області та земельну ділянку площею 0,3465 га для ведення особистого підсобного господарства. 13 січня 2005 року на підставі рішення сільської ради йому видано державні акти на право власності на земельні ділянки. Стверджує, що рішенням Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області № 4 від 07 серпня 2012 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,2975 га для обслуговування нежитлових будівель (дитячий садок) в АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 площею 1,3107 га» частину його земельної ділянки площею 0,3465 га за кадастровим номером :03:002:005 надано в постійне користування Новосілко-Гостиннівській сільській раді Самбірського району Львівської області для обслуговування дитячого садка. Рішенням Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 10.07.2013 року № 2 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у постійне користування Новосілко-Гостиннівській сільській раді Самбірського району Львівської області в АДРЕСА_1 для обслуговування дитячого садка» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0194 для передачі у постійне користування Новосілко-Гостиннівській сільській раді Самбірського району Львівської області. Право на користування земельною ділянкою зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.09.2013 року. Зазначає, що за адресою в АДРЕСА_1 немає жодного нерухомого майна на яке б було зареєстровано право власності та право користування земельними ділянками, відтак не було підстав для передачі земельної ділянки у користування для обслуговування будівлі дитячого садка. Вказує, що частину земельної ділянки, яка перебуває у його приватній власності площею 0,3465 га за кадастровим номером :03:002:005 незаконно передано Новосілко-Гостиннівській сільській раді Самбірського району Львівської області. З наведених підстав просить: визнати неправомірними та скасувати рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області № 4 від 07 серпня 2012 року «Про надання дозволу н арозроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,2975 га для обслуговування нежитлових будівель (дитячий садок) в АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 площею 1,3107 га» в частині земельної ділянки площею 1,0133 га в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування кадастровий номер :02:002:0194; визнати неправомірним та скасувати рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 10.07.2013 року № 2 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у постійне користування Новосілко-Гостиннівській сільській раді Самбірського району Львівської області в АДРЕСА_1 для обслуговування дитячого садка»; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію речового права користування Новосілко-Гостиннівською сільською радою земельної ділянки площею 1,0133 га в АДРЕСА_1 для обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, кадастровий номер :02:002:0194.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 лютого 2020 року у позові Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області до ОСОБА_1 про визнання недійсним Державного акта на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,3465 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована у с. Хлопчиці Самбірського району Львівської області, реєстраційний номер :03:002:0005 відмовлено за пропуском позовної давності.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 10 липня 2013 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у постійне користування Новосілко -Гостиннівській сільській раді в АДРЕСА_1 для обслуговування будівлі дитячого садка» щодо передачі Новосілко-Гостиннівській сільській раді у постійне користування земельної ділянки площею 1,0133 га для обслуговування дитячого садка по АДРЕСА_1 .

Скасовано реєстрацію речового права користування Новосілко-Гостиннівської сільської ради земельною ділянкою площею 1,0133 га, кадастровий номер :02:002:0194, в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, реєстрація якого здійснена 27 вересня 2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У решті частині позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 7 серпня 2012 року № 4 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок площею 0,2975 га для обслуговування нежитлових будівель (дитячий садок) в АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 площею 1,3107 га» відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду оскаржила Новосілко-Гостиннівська сільська рада Самбірського району Львівської області, в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що є два рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області з однією і тією ж датою і одним і цим же номером, але різного змісту, одне з яких було підставою для видачі ОСОБА_1 державного акту на право власності на земельну ділянку, яке, на думку апелянта, є підробленим офіційним документом, у зв`язку з чим проводиться розслідування в межах кримінального провадження № 0001347. Зазначає, що висновок суду про пропуск Новосілко-Гостиннівською сільською радою позовної давності, є передчасним і ґрунтується на тому, що документи, які є предметом кримінального провадження є цілком законними. Вважає, що суд безпідставно не зупинив провадження до вирішення кримінальної справи, а також відхилив клопотання про допит свідків. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області задовольнити.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2018 року апеляційну скаргу Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області - задоволено. Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 лютого 2017 року - скасовано. Постановлено нове судове рішення, яким позов Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району задоволено.

Визнано недійсним Державний акт на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,3465 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована у с. Хлопчиці Самбірського району Львівської області, реєстраційний номер :03:002:0005.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області судовий збір в сумі 2 122 грн. 12 коп.

Постановою Верховного Суду від 20 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Новосілко - Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області Павліша Р.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позову Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області, суд першої інстанції, дійшов висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності без поважних причин, а відповідачем подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 6 ЗК України від 18 грудня 1990 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства. Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безоплатно. Безоплатно земельні ділянки передаються у власність громадян, в тому числі, для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до ст. 9 ЗК України від 18 грудня 1990 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗК України від 18 грудня 1990 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки, для ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно зі статтею 56 цього Кодексу (ч. 5 ст. 17 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЗК України від 18 грудня 1990 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безоплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 га.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЗК України від 18 грудня 1990 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Частиною першою статті 23 ЗК України від 18 грудня 1990 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Матеріали справи містять Технічний звіт про виконані роботи по підготовці та видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку, у якому знаходиться рішення виконавчого комітету Новосілко-Гостиннівської сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області № 7 від 24 квітня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у власність», яким ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0.3465 га, в тому числі по угіддях: 0.3465 га, яка розташована в с. Хлопчиці Самбірського району Львівської області.

Разом з тим, як вбачається з належно завіреної начальником архівного відділу Самбірської РДА заяви, поданої ОСОБА_1 до Новосілко-Гостиннівської сільської ради народних депутатів, ОСОБА_1 просить передати йому у приватну власність безоплатно земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0.12 га і для ведення особистого підсобного господарства, заява датована 23.07.1996 року (т. 1 а.с. 177), тобто, така подана ним вже після прийняття Новосілко-Гостиннівською сільською радою рішення про передачу та надання земельних ділянок.

Матеріали справи не містять заяви ОСОБА_1 до Новосілко-Гостиннівської сільської ради народних депутатів про передачу йому у приватну власність безоплатно земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0.12 га і для ведення особистого підсобного господарства, яка була б датована до прийняття рішення про передачу земельних ділянок у власність, що свідчить про відсутність такої заяви станом на 24.04.1996 року.

Аналізуючи зміст рішення виконавчого комітету Новосілко-Гостиннівської сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області №7 від 24 квітня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у власність» колегія суддів звертає увагу на те, що у ньому зазначено (У111 сесія четвертого скликання), хоча рішення виконкому приймається не сесією ради, а її виконавчим комітетом на його засіданні.

Крім цього, аналізуючи зміст рішення виконавчого комітету Новосілко-Гостиннівської сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області №7 від 24 квітня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у власність», слід звернути увагу на те, що документ, на підставі якого виготовлялася документація по приватизації спірної земельної ділянки названо, як «рішення виконавчого комітету Новосілко-Гостиннівської сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області», а далі за текстом зазначено, що не виконавчий комітет, а сільська рада народних депутатів вирішила передати безкоштовно у власність громадянам земельні ділянки.

Зазначене вище рішення підписане головою сільської ради ОСОБА_7, секретарем сільської ради ОСОБА_4 та землевпорядником ОСОБА_5 , завірене печаткою Новосілко - Гостиннівської ради, а не печаткою виконавчого комітету.

Відповідно до ст. 3 ЗК України 1990 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, розпоряджаються землями Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування, та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцевими радами можуть передаватися відповідно органам виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.

Тобто, передача землі у власність або надання її в користування є виключною компетенцією сесії сільської ради, і лише у випадку делегування сесією сільської ради цих повноважень виконавчому комітету сільської ради та прийняття сесією сільської ради рішення про делегування цих повноважень виконавчому комітету, питання передачі землі у власність та надання землі у користування вправі вирішувати виконавчий комітет сільської ради.

Однак матеріали справи не містять рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області про передачу виконавчому комітету сільської ради повноважень щодо розгляду та вирішення питань про передачу землі у власність чи надання її у користування, а відтак прийняття виконавчим комітетом Новосілко-Гостиннівської сільської ради народних депутатів рішення №7 від 24.04.1996 року свідчить про порушення передбаченого ЗК України 1990 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, порядку розгляду та вирішення питання про передачу ОСОБА_1 землі у власність.

Крім цього, позивачем, Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області при уточненні позовних вимог долучено завірену у встановленому законом порядку начальником архівного відділку Самбірської РДА копію рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради народних депутатів У111 сесії ХХ11 скликання від 24 квітня 1996 року №7 «Про надання земельних ділянок жителям сіл сільської ради у приватну власність для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення підсобного господарства», яким жителям сільської ради надано земельні ділянки у власність для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення підсобного господарства згідно додатку №1, який містить список громадян, яким надано земельні ділянки у приватну власність, як для обслуговування житлового будинку, так і для ведення особистого підсобного господарства.

Як вбачається з вищезазначеного списку, прізвище ОСОБА_1 у ньому не зазначене, таке у списку відсутнє, а тому колегія суддів вважає, що рішення про передачу у власність земельних ділянок ОСОБА_1 сесією Новосілко-Гостиннівською сільською радою Самбірського району Львівської області, не приймалося.

Рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради народних депутатів У111 сесії ХХ11 скликання від 24 квітня 1996 року №7 «Про надання земельних ділянок жителям сіл сільської ради у приватну власність для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення підсобного господарства» свідчить про те, що земельні ділянки жителям сіл сільської ради надавалися рішенням сільської ради, а не рішенням виконавчого комітету.

Передача спірної земельної ділянки ОСОБА_1 рішенням виконавчого комітету Новосілко - Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області, за відсутності рішення сільської ради про передачу повноважень сільської ради щодо передачі у власність земельних ділянок, свідчить про порушення передбаченого ЗК України, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, порядку передачі ОСОБА_1 спірної земельної ділянки.

І оскільки питання про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_1 сесією Новосілко-Гостиннівської сільської ради народних депутатів не розглядалося та не вирішувалося, рішення про передачу ОСОБА_1 спірної земельної ділянки сільською радою не приймалося, відсутність в матеріалах справи рішення Новосілко - Гостиннівської сільської ради народних депутатів про передачу виконавчому комітету сільської ради повноважень щодо передачі, надання земельних ділянок, свідчить про порушення передбаченого ст. 3 ЗК України 1990 року порядку передачі у власність земельної ділянки, про незаконну передачу у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, оскільки така передана у власність неуповноваженим на це органом.

За вищенаведеного, колегія суддів вважає, що спірна земельна ділянка набута ОСОБА_1 у власність з порушенням вимог ЗК України 1990 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, оскільки він набув таку у власність на підставі рішення виконавчого комітету Новосілко-Гостиннівської сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області № 7 від 24 квітня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у власність», а не на підставі рішення сесії сільської ради, що підтверджується відсутністю його прізвища у додатку до рішення сесії сільської ради.

На думку колегії суддів передача спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 не уповноваженим на це органом, свідчить про недійсність Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 209774, виданого 13 січня 2006 року.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується встановлення та узгодження меж вищезазначеної земельної ділянки ОСОБА_1 , що підтверджується Актом встановлення та узгодження меж земельної ділянки гр. ОСОБА_1 від 26 листопада 2003 року, який підписано головою Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області Бешлеєм І.М., землевпорядником Богоніс Я.Р., ОСОБА_1 та суміжним землекористувачем ОСОБА_6 та засвідчено гербовою печаткою Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області (т.1 а.с. 101).

Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 209774, виданим 13 січня 2006 року, підтверджується, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0.3465 га, яка розташована в с. Хлопчиці Самбірського району Львівської області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 21), державний акт на право власності на земельну ділянку підписано головою Новосілко-Гостиннівської сільської ради І.Бешлей, що свідчить про те, що в 2006 році Новосілко-Гостиннівській сільській раді, в особі її голови, було відомо про видачу ОСОБА_1 оспорюваного Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 209774.

Однак з позовом про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 209774, виданого на ім`я ОСОБА_1 13 січня 2006 року, Новосілко-Гостиннівська сільська рада Самбірського району Львівської області звернулася лише 27.09.2016 року, що свідчить про пропуск позивачем встановленого ЦК України строку позовної давності.

Поважності причин пропуску строку для звернення до суду за захистом порушеного права, позивач суду не зазначив.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами третьою-п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Оскільки ОСОБА_1 , будучи жителем с. Хлопчиці мав право на одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого підсобного господарств, відкрито користувався земельною ділянкою понад двадцять років про що було відомо позивачу та визнається ним, про видачу Державного акту на право власності на земельну ділянку сільській раді було відомо ще у 2006 році, беручи до уваги, що ОСОБА_1 подана заява про застосування наслідків спливу позовної давності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки відсутні підстави для визнання поважними причин його пропуску.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відмову в задоволенні позову Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 209774, виданого на ім`я ОСОБА_1 13 січня 2006 року, за спливом позовної давності.

Задовольняючи частково зустрічний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення № 2 від 10 липня 2013 року Новосілко-Гостиннівська сільська рада Самбірського району Львівської області порушила вимоги ч. 5 ст. 116 ЗК України, а оскільки рішенням Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 07 серпня 2012 року права, свободи та законні інтереси ОСОБА_1 не порушено, суд відмовив у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення сільської ради №4 від 07.08.2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новосілко-Гостиннівської сільської ради Львівської області від 07 серпня 2012 року № 4 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0.2975 га для обслуговування нежитлових будівель (дитячий садок) в АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 площею 1.3107 га» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування площею 0.2975 га (землі сільськогосподарського призначення, не сільськогосподарські угіддя, господарські будівлі та двори) для обслуговування нежитлових будівель (дитячий садок) Новосілко-Гостиннівської сільської ради в с. Хлопчиці по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 площею 1.3107 га.

На підставі вищезазначеного рішення Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРДО ПЛЮС» розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок Новосілко-Гостиннівській сільській раді за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 для обслуговування будівлі дитячого садка.

Рішенням Новосілко-Гостиннівської сільської ради Львівської області від 10 липня 2013 року № 2 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у постійне користування Новосілко -Гостиннівській сільській раді в АДРЕСА_1 для обслуговування будівлі дитячого садка» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :02:0020194, для передачі у постійне користування Новосілко -Гостиннівській сільській радів АДРЕСА_1 для обслуговування будівлі дитячого садка. Передано Новосілко-Гостиннівській сільській раді у постійне користування земельну ділянку, площею 1.0133 га, за рахунок земель житлової та громадської забудови Новосілко-Гостиннівської сільської ради, для обслуговування дитячого садка в АДРЕСА_1 .

Право постійного користування зазначеною земельною ділянкою зареєстровано 10 вересня 2013 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10058634 від 27.09.2013 року (т. 1 а.с. 4).

Матеріалами справи підтверджується, що частина вказаної земельної ділянки, яка передана у користування Новосілко-Гостиннівській сільській раді площею 1.0133 га, накладається на частину земельної ділянки площею 0,3465 га, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, яка передана у власність ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є:

а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку;

б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця;

в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника;

г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора;

ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб;

д) конфіскація за рішенням суду;

е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Разом з тим, земельна ділянка, призначена для ведення особистого підсобного господарства площею 0.3465 га, яка розташована в с. Хлопчиці Самбірського району Львівської області, передана у власність ОСОБА_1 значно раніше, ніж земельна ділянка кадастровий номер :02:0020194 площею 1.0133 га для обслуговування дитячого садка передана Новосілко-Гостиннівській сільській раді у постійне користування.

Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 209774 від 13 січня 2006 року на момент прийняття рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради Львівської області від 10 липня 2013 року № 2 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у постійне користування Новосілко -Гостиннівській сільській раді в АДРЕСА_1 для обслуговування будівлі дитячого садка» не був скасований, а відтак ОСОБА_1 був власником спірної земельної ділянки.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 5 ст. 116 ЗК України, Новосілко-Гостиннівська сільська рада Самбірського району Львівської області розпорядилася земельною ділянкою, яка їй не належала та перебувала у власності ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення Новосілко-Гостиннівської сільської ради Львівської області від 10 липня 2013 року № 2 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у постійне користування Новосілко -Гостиннівській сільській раді в АДРЕСА_1 для обслуговування будівлі дитячого садка» підлягає скасуванню, оскільки таке порушує право ОСОБА_1 на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Рішенням Новосілко-Гостиннівської сільської ради Львівської області від 07 серпня 2012 року № 4 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0.2975 га для обслуговування нежитлових будівель (дитячий садок) в АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 площею 1.3107 га» права ОСОБА_1 не порушено, відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, відмовляючи у задоволенні зустрічної позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання його протиправним та скасування

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області - залишити без задоволення.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22.10.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Крайник Н. П.

Цяцяк Р. П.