№ 242/3822/19
№ 4-с/242/20/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова В.І., секретар судового засідання Нарижна О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Резнікова Олександра Григоровича, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

встановив:

Заявник 29.04.2020 року звернувся із скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Резнікова Олександра Григоровича. В обґрунтування скарги зазначив, що на примусовому виконанні приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Резнікова О.Г. перебуває виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором позики у розмірі 2164373,50 грн., де боржником є ОСОБА_1

28.04.2020 ро о 10 год 00 хв. приватним виконавцем Резніковим О.Г. вчинено виконавчу дію - здійснено вихід за адресою місця проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , з метою проведення опису та накладення арешту на належне боржнику майно, яке знаходиться за зазначеною адресою, про що складено відповідний акт від 28.04.2020 року.

Вважає, що приватний виконавець Резніков О.Г. діяв протиправно з огляду на наступне.

Приватний виконавець здійснив вихід за адресою проживання ОСОБА_1 без попереднього повідомлення.

У порушення ст.ст. 16,22 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець залучив до проведення виконавчої дії ОСОБА_4 , як представника стягувача, за відсутності у нього таких повноважень, а також пов`язаних із ОСОБА_4 понятих.

Приватним виконавцем проведено виконавчу дію із порушенням карантинних норм, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короно вірусом SARS- CoV-2», а саме: у приміщенні за місцем проведення виконавчої дії перебувало більше ніж дві особи; залучення осіб, які повинні бути на самоізоляції, як особа, що досягнула 60-річного віку.

Приватним виконавцем проведено виконавчу дію із порушенням встановлених законом порядку доступу до житла та приміщень, де адвокат ОСОБА_1. здійснює свою адвокатську діяльність через Адвокатське бюро «Адвокатська фірма Наталії Бойко», яке є юридичною особою, а саме ОСОБА_1 проживає та здійснює адвокатську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , та за вказаною адресою знаходяться документи, пов`язані із здійсненням Адвокатським бюро, зокрема ОСОБА_1 , адвокатської діяльності.

Також, за адресою: АДРЕСА_1 , окрім ОСОБА_1 зареєстрований та проживає ОСОБА_5 разом із своєю сім`єю - дружиною та двома малолітніми дітьми. Зазначала, що все майно, окрім належного Адвокатському бюро «Адвокатська фірма Наталії Бойко» належить ОСОБА_5 , його дружині і дітям, ОСОБА_1 належить виключно предмети, які входять до переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, вказана квартира з усіма її при належностями знаходиться в заставі у ПАТ «Банк Інвестицій та заощаджень».

Вважає, що дії та акт від 28 04.2020 року приватного виконавця Резнікова О.Г. є неправомірними, оскільки вчиняти дії, направлені на проникнення в житло боржника приватний виконавець не має право, оскільки не вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла. Посилалася на постанову Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі №757/41727/19-ц. Зазначала, що в порядку примусового виконання рішення суду було реалізовано 1/2 частину земельної ділянки. Згідно з оцінкою загальна вартість цього майна складає 800000,00 грн. Також, приватним виконавцем передано на зберігання для реалізації автомобіль SUBARU OUTBACK, 2018 року випуску, що належав ОСОБА_1 , який знаходиться у заставі ПАТ КБ «Укргазбанк» і приватним виконавцем наразі очікується відповідь банку щодо надання / ненадання згоди на його реалізацію. Проте, у жодному разі не можна стверджувати, що приватним виконавцем вичерпано всі можливі дії направлені на виконання рішення суду.

Крім того, зазначала, що на даний час оскаржується рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27.12.2019 року та постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №61554806 від 13.03.2020 року.

Просила суд визнати неправомірними дії приватного виконавця Резнікова О.Г. щодо виходу за адресою місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою звернення стягнення на майно в зазначеній квартирі, та щодо складання акту приватного виконавця від 28.04.2020 року про ненадання ОСОБА_1 вільного доступу до квартири та розташованого в ній майна. Також, просила стягнути понесені нею судові витрати, які будуть надані суду в порядку передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Ухвалою суду від 27.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Від приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Резнікова О.Г. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він не отримав від суду матеріалів скарги та бажає взяти участь у справі особисто.

Проте, суд звертає увагу, що матеріали скарги разом із додатками відповідно до вимог ст. 183 ЦПК України було направлено заявником на адресу приватного виконавця, про що суду надано підтвердження - корінець квитанції з ПАТ «Укрпошта» за №082. Відправлення отримано приватним виконавцем 23.05.2020 року, а тому суд не бере дане твердження, як підставу відкладення розгляду справ, до уваги. Крім того, з урахуванням часу отримання приватним виконавцем матеріалів скарги ОСОБА_1 , він не був позбавлений можливості надати письмові пояснення з приводу скарги.

Статтею 450 ЦПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на викладене, виходячи з вимог ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

На примусовому виконання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Резнікова О.Г. знаходиться виконавчий лист №242/3822/19, виданий 05.03.2020 року Селидівським міським судом Донецької області, про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів за договором позики, на виконання якого були надані розписки від 04.01.2009 року та 01.02.2010 року, у розмірі 2164373 грн. 50 коп., де боржником є ОСОБА_1

28.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києв Резніковим О.Г. складено акт за участю понятих ОСОБА_6., ОСОБА_7, у присутності представника стягувача - ОСОБА_10, ОСОБА_5 ., яким встановлено, що при здійсненні повторного виходу приватного виконавця для здійснення перевірки майнового стану боржника з метою проведення опису та арешту належного боржнику майна за адресою: АДРЕСА_1 , боржник не надав доступ до приміщення та надав письмові пояснення на 5 аркушах.

До акту додано пояснення ОСОБА_1 , де вона зазначила про неможливість проведення опису майна, оскільки нею оскаржуються у судовому порядку рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27.12.2019 року та постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №61554806 від 13.03.2020 року. Також, вказану дію неможливо провести, зокрема через: введенням у України карантину; розглядом її заяви про відстрочення виконання рішення суду; здійснення за вказаною адресою адвокатської діяльності; та знаходженням за вказаною адресою майно, що містить адвокатську таємницю.

Даний акт підписано приватним виконавцем Резніковим О.Г., представником стягувача - ОСОБА_9., ОСОБА_1., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Тобто, 28.04.2020 року приватним виконавцем не вчинено будь-яких виконавчих дій з метою проведення опису майна, що належить боржнику.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що иконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

3) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

4) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

7) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

8) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

9) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

10) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

11) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Також, Закон України «Про виконавче провадження» передбачає порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

У суду відсутні відомості щодо накладення арешту на майно боржника. Проте, дані обставини боржник не оскаржує.

У заяві ОСОБА_1 зазначала, що приватним виконавцем під час виходу за адресою її місця проживання діяв протиправно з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, з наданого ОСОБА_1 акта приватного виконавця, складеного 28.04.2020 року, судом встановлено, що 28.04.2020 року приватним виконавцем не проведено виконавчих дій з приводу опису майна боржника з урахуванням зауважень боржника.

Заявником не надано належних та допустимих доказів ігнорування приватним виконавцем неможливості проведення опису майна боржника та примусового проникнення приватним виконавцем до житла боржника, що може бути проведено лише за рішенням суду.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

У суду відсутня постанова приватного виконавця про відкладення проведення виконавчої дії.

Разом з тим, судом встановлено, що приватним виконавцем зазначеної виконавчої дії не проведено, проникнення у житло не відбулося, а тому права боржника не були порушені.

Крім того, з матеріалів скарги вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Резнікова О.Г. виконавче провадження ВП №61554806 зупинено на підставі заяви стягувача від 06.05.2020 року №06/05-1.

З огляду на викладене, суд вважає посилання заявника на порушення приватним встановленого законом порядку доступу до житла та приміщення, де адвокат ОСОБА_1. здійснює свою адвокатську діяльність через Адвокатське бюро «Адвокатська фірма Наталії Бойко», яке є юридичною особою, та порушення права власності, що належить ОСОБА_5 , його дружині і дітям, неспроможними.

З тих же підстав, суд не може надати оцінку діям приватного виконавця Резнікова О .Г. з приводу передчасного вчинення дій, направлених на проникнення в житло боржника.

Що стосується твердження заявника з приводу порушення приватним виконавцем ст.ст. 16,22 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки приватний виконавець залучив до проведення виконавчої дії ОСОБА_4 , як представника стягувача, за відсутності у нього таких повноважень, а також пов`язаних із ОСОБА_4 понятих, та посилання, що виконавчу дію проведено із порушенням карантинних норм, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-CoV -2», а саме: у приміщенні за місцем проведення виконавчої дії перебувало більше ніж дві особи; залучення осіб, які повинні бути на самоізоляції, як особа, що досягнула 60-річного віку, а також здійснення виходу за адресою проживання ОСОБА_1 без попереднього повідомлення, суд вважає зазначити наступне.

Закон України «Про виконавче провадження» не вимагає попереднього повідомлення боржника у проведенні виконавчої дії, а лише встановлює час проведення виконавчих дій (ст. 29 Закону).

Статтею 16 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

З копії довіреності серії НОІ №389394, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, вбачається, що ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_9 представляти інтереси Довірителя на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Понятий зобов`язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній. Перед початком виконавчих дій виконавець роз`яснює понятим їхні права і обов`язки, про що зазначається в акті.

Проте, заявником не надано належних та допустимих доказів того, що поняті ОСОБА_6 і ОСОБА_7 пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження.

Також, заявником не надано належних та допустимих доказів порушення приватним виконавцем карантинних норм, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-CoV-2», зокрема постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП або вироку суду за притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 325 КК України.

З огляду на зазначене, суд вважає посилання заявника на порушення приватним виконавцем вимог ст.ст. 16,22 Закону України «Про виконавче провадження» та постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 безпідставними.

Виходячи з вимог ст. 451 ЦПК України, враховуючи те, що оскаржувані дії приватного виконавця не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.260, 447-451, ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Резнікова Олександра Григоровича, заінтересована особа: ОСОБА_2 - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя В.І.Капітонов