Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/112/20
Провадження по справі № 2/514/180/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.,

при секретарі Образенко Т.М.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, в якому просить визнати за ним право на земельні ділянки площею 0,55 в умовних кадастрових гектарах - багаторічних насаджень та площею 0,15 в умовних кадастрових гектарах - пасовищ, які розташовані на території Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що його батьку ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії № НОМЕР_1 , виданого 28 січня 1998 року Тарутинською районною державною адміністрацією на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 12 січня 1998 року №03/98 належало право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі з земель, переданих у колективну власність колишнього ВАТ " Ударний" в смт Тарутине Тарутинського району Одеської області.

12 серпня 2004 року на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0535724 ОСОБА_2 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 № НОМЕР_3 , згідно якого став власником земельної ділянки площею 6.6550 га, розташованої на території Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Після смерті ОСОБА_2 позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_4 458816, виданого 28 жовтня 2016 року державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області отримав у спадщину земельну ділянку площею 6.6550 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, зазначив позивач, на підставі протоколу № 2 загальних членів ВАТ " Ударний" " Про паювання земель переданих у колективну власність", ОСОБА_2 належали земельні ділянки площею 0,55 га багаторічних насаджень та 0,15 га пасовищ з земель, переданих у колективну власність колишнього ВАТ "Ударний". За життя ОСОБА_2 не встиг оформити документи, що підтверджують право власності на зазначені земельні ділянки.

При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, позивачу було роз`яснено, що йому необхідно надати правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Реалізуючи своє право спадкоємця він звернувся до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області з заявою про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,55 га багаторічних насаджень та 0,15 га пасовищ, а всього 0,70га, проте також отримав відмову з рекомендацією звернутися за захистом порушеного права до суду, оскільки він є спадкоємцем, а померлий не розпочав процедуру приватизації спірних земельних часток (паїв).

Зазначене вище стало підставою для звернення позивача до суду з зазначеним позовом.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.2 Указу президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 -23 №25 ВАТ " Ударний", що розташований в смт Тарутине Одеської області, на підставі рішення Тарутинської селищної ради народних депутатів від 05 вересня 1997 року № 3 передано землю у колективну власність розміром 2385,6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11-13).

Згідно Протоколу № 2 загальних зборів членів ВАТ " Ударний" від 1998 року було вирішено провести паювання земель колективної власності з визначенням розміру і вартості земельної частки ( паю) без виділення земельної ділянки в натурі ( а.с.14).

Згідно Акта робочої комісії по визначенню розміру земельного паю від 15 січня 1998 року розмір земельного паю в умовних кадастрових гектарах склав 7,31( а.с.15).

Відповідно до списку громадян членів ВАТ " Ударний " Тарутинського району Одеської області, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 -23 №25 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) отримав право на земельну частку( пай ) ( а.с. 16-17).

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) № НОМЕР_1 , виданого 28 січня 1998 року Тарутинської районною державної адміністрацією Одеської області на підставі рішення від 12 січня 1998 року №03/98, ОСОБА_2 належить право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 умовних кадастрових гектарів у землі яка перебуває у колективній власності ВАТ " Ударний", що розташований на території Тарутинської селищної ради Одеської області ( а.с.18).

12 серпня 2004 року ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії № НОМЕР_1 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 , згідно якого став власником земельної ділянки площею 6.6550 га, розташованої на території Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим 12 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.10).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВА №458816 від 28 жовтня 2016 року виданого державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної кантори Одеської області та зареєстрованого в реєстрі під № 2124 (а.с. 19), спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_1 , який отримав у спадок після смерті свого батька земельну ділянку площею 6.6550 га, з них ріллі 6.6550 га, яка розташована на території Тарутинської селищної Ради Тарутинського району Одеської області та належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 №085589.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Аналізуючи вищезазначене судом встановлено, що померлому ОСОБА_2 за життя належало право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі у землі яка перебуває у колективній власності ВАТ " Ударний". Крім того, встановлено, що померлий частково оформив право власності на частину зазначеного майна, а саме на земельну ділянку площею 6.6550 га розташовану на території Тарутинської селищної Ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 , а позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_2 також частково, а саме у вигляді земельної ділянки розміром 6.6550 га.

Тож, на частину права на земельну частку ( пай ) без визначення меж в натурі у вигляді багаторічних насаджень площею 0,55 га та пасовища площею - 0,15 га, що належала померлому ОСОБА_2 за життя та не заперечувалось відповідачем - останній не встиг виготовити правовстановлюючі документи.

При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) площею 0.55 га пашні та 0.15 га пасовища позивачу було роз`яснено, що для цього йому необхідно надати в нотаріальну контору документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане майно, що підтверджується роз`ясненням №207/02-14 від 28 лютого 2020 року (а.с.41).

При зверненні до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі позивач отримав лист №В-2439 від 22 листопада 2018 року з зазначенням про те, що він не є власником цих земельних ділянок, та рекомендацію звернутись до суду ( а.с.21).

Відповідно до приписів ст.1275 ЦК України у випадку прийняття спадщини слід враховувати, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Так, не можна прийняти лише якусь частину майна, що входить до складу спадщини, а від іншої частини відмовитися взагалі чи прийняти її під якоюсь умовою. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Так, враховуючи, що після смерті ОСОБА_2 , спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6.6550 га, яка належала йому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії серії НОМЕР_5 успадкована спадкоємцем ОСОБА_1 , ніхто більше з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не звертався, прийняття спадщини за умовою чи застереженням не допускається, спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачем право на зазначене спадкове майно за законом.

Крім того, позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №232811 (а.с.6).

Пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі особи з інвалідністю I та II груп.

Згідно зі ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п.1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом 27 січня 2020 року (а.с.1).

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року в розмірі 2102 гривні 00 копійок. Враховуючи вище викладене мінімальний розмір судового збору за вимогу майнового характеру по даній категорії справ складає 840 гривень 80 копійок.

Тож, враховуючи, що судом задоволено вимоги позивача та останнього звільнено від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,264,265,268,272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем смт Тарутине Тарутинського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 в порядку спадкування за законом право на земельну частку ( пай ) без визначення меж в натурі у вигляді: багаторічних насаджень площею - 0,55 га та пасовища площею - 0,15 га , що розташовані на території Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, та належали за життя спадкодавцю ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії № НОМЕР_1 , виданого Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області 28 січня 1998 року на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області № 03/98 від 12 січня 1998 року.

Стягнути з Тарутинської районної державної адміністрації Тарутинського району Одеської області на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тарутинський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Тончева