Справа № 426/5680/20
РІШЕННЯ

іменем України

18 червня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Вітер І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за заявоюОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 про встановлення факту народження, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження: Луганська область, смт. Станиця луганська, вул. Центральна, буд. 31,-

Встановив:

Представник заявника - адвокат Бірюков І.Ю. звернувся до суду з дійсною заявою, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 заявник народила дитину - хлопчика в лікарні м. Луганська, тобто на території, що тимчасово не підконтрольна українській владі, про що їй було видано медичне свідоцтво про народження від 03.05.2020 року № 346. Заявник ОСОБА_1 перебуває в офіційному шлюбі з ОСОБА_2 з 18.10.2019 року. З метою належної реєстрації народження дитини заявник звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), але їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки відсутні можливість та підстави проведення реєстрації у зв`язку з відсутністю документів, визначених центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я, на підставі медичного свідоцтва про народження, тобто медичним закладом, який розташований на території тимчасово непідконтрольній українській владі. Просить суд встановити факт народження заявником дитини - хлопчика ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганську, Луганської області, батьком якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, в заяві про встановлення факту народження дитини прохали проводити розгляд справи за відсутності заявника та її представника (а.с. 2 на з.б.).

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, надіслав до суду пояснення, в якому зазначив, що є батьком дитини - ОСОБА_3 , та просив задовольнити заяву його дружини про встановлення факту народження дитини та проводити її розгляд за його відсутності (а.с.18).

Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання уповноваженого представника не направили, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, надіслали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.17).

Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно п.п. «а» п. 2, 3, 22, 23 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставами для проведення державної реєстрації для народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладом охорони здоров`я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Власне ім`я дитини визначається за згодою батьків. Власне ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. По-батькові дитині присвоюється за власним іменем батька.

Відповідно до пункту 7 частини 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Враховуючи те, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, на якій тимчасово не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану України, для застосування цієї норми тимчасово окупованими територіями Донецької та Луганської областей слід вважати населені пункти, визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Цей нормативно-правовий акт містить чіткий перелік населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади (у тому числі органи реєстрації актів цивільного стану) тимчасово не здійснюють свої повноваження, до яких відноситься місто Луганськ, Луганської області, де в пологовому будинку заявник народила дитину.

Згідно з пунктом 3 наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 12.06.2020 року № 135/21.11-114/1 заявнику було відмовлено у державній реєстрації народження дитини, яка народилася в м. Луганську, Луганської області, у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з відсутністю документів, визначених центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я (а.с.12).

Як вбачається з відповіді № 674/21.11-114, наданої 18.06.2020 рокуВідділом державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про народження дитини, матір`ю якої є ОСОБА_1 не виявлено; наявний актовий запис про шлюб № 619 від 18.10.2019 року, складений Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Актовий запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в державному реєстрі актів цивільного стану - відсутній (а.с. 17).

Разом з тим, згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно зі ст.18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Таким чином, встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження її дитини.

Відповідно до ч.1, 8 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням є громадянином України з моменту народження.

Частиною 1 ст. 122 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно ст. 133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

У відповідності до копії паспорту, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Ясинувата Донецької області є громадянкою України та у відповідності до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3, 4).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець м. Стрежевой Томської області Російської федерації, проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6, 7).

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 18 жовтня 2019 року, громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 619, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - « ОСОБА_5 », дружини - « ОСОБА_5 » (а.с. 5).

Згідно копії медичного свідоцтва про народження № 346 виданого міською лікарнею м. Луганська 03 травня 2020 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Також, суд бере до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v. Moldova and Russia), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Cyprus v. Turkey, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог. Встановлення факту народження дитини породжує юридичні наслідки - надасть можливість громадянці України ОСОБА_1 отримати в державному органі України свідоцтво про народження її сина. Також, факт того, що ОСОБА_1 , народила ІНФОРМАЦІЯ_1 дитину, підтверджено наданими письмовими доказами, а саме: копією медичного свідоцтва про народження, виданого на ім`я ОСОБА_1 , висновків ультразвукового обстеження, виписним епікризом та фото батьків з дитиною (а.с. 8 -11).

Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно положень ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 7 Закону України «Про громадянство України», ст.ст. 122, 133 144 Сімейного кодексу України, ст.ст.4, 76, 81, 258, 259, 263-265, 293-294, 317, 354, 430 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 про встановлення факту народження, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження: Луганська область, смт. Станиця луганська, вул. Центральна, буд. 31 - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Ясинувата Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Луганську, Луганської області, Україна, дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 , батьком якого є громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Стрежевой Томської області Російської Федерації.

Роз`яснити заявникові, що рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя А.С. Река