Справа: 164/338/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2020 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Костюхнівської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,8297 га та 0,50 га, а також земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, площею 0,25 га. Від імені спадкодавця 1 березня 2006 року було посвідчено заповіт на ім`я дочки ОСОБА_1 . Іншим спадкоємцем є син спадкодавця ОСОБА_2 , проте у встановленому законом порядку спадщину не прийняв. Позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений судом додатковий строк. Коли ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просила суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідачі Костюхнівська сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , яка ще за життя, а саме - 1 березня 2006 року посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла дочці ОСОБА_1 (а.с. 6, 19).

Із витягу з погосподарської книги № 1 за 2006-2010 роки та довідки Костюхнівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 1843 від 24 грудня 2019 року вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, ОСОБА_3 належить земельна ділянка, площею 1,8297 га, яка розташована на території Костюхнівської сільської ради Маневицького району. Спадкодавець до дня смерті постійно була зареєстрована та проживала одна за вказаною адресою. 1 березня 2006 року ОСОБА_3 посвідчила заповіт на ім`я ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори (а.с. 7, 8).

Згідно витягу з рішення Костюхнівської сільської ради Маневицького району № 3/3 від 24 січня 1995 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельні ділянки: для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,5000 га, та для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га (а.с. 13).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 664165 від 29 липня 2006 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,8297 га, що знаходиться в с. Колодії Маневицького району Волинської області (а.с. 18).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 33/02-31 від 23 січня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га, що розташована на території Костюхнівської сільської ради Маневицького району; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,5000 га, що розташована на території Костюхнівської сільської ради Маневицького району; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,8297 га, що розташована на території Костюхнівської сільської ради Маневицького району (а.с. 22).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 241/01-16 від 16 березня 2020 року після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа № 61 за 2011 рік. 7 лютого 2011 року з заявою про прийняття спадщини, додатковий строк який визначений рішенням Маневицького районного суду Волинської області, та видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулась ОСОБА_1 (а.с. 29-31).

Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 4 січня 2020 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 9).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, а також визнання позову відповідачами, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно та задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 200, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1261, 1269, 1270 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельні ділянки: площею 0,25 га, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, та площею 0,50 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які були виділені ОСОБА_3 на підставі рішення Костюхнівської сільської ради Маневицького району № 3/3 від 24 січня 1995 року.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,8297 га, яка складається з: земельної ділянки № 1 , площею 0,9600 га, кадастровий номер :04:002:0582; земельної ділянки № 2 , площею 0,5422 га, кадастровий номер :04:002:0583; земельної ділянки № 3 , площею 0,1756 га, кадастровий номер :04:002:0584, земельної ділянки № 4 , площею 0,1519 га, кадастровий номер :04:002:0585, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 664165 від 29 липня 2006 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_3 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська