З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.09.2020 м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Хитрука В.М.
за участі секретаря судового засідання Мазур К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.04.2018 відповідач ОСОБА_2 отримав від нього грошові кошти у сумі 2 000 доларів США, які повинен був повернути до 29.10.2018, що було посвідчено розпискою. Із закінченням терміну позики позикодавець звернувся до позичальника з проханням повернути борг, однак останній відмовився, посилаючись на відсутність грошей. Станом на день звернення до суду 14.01.2020 відповідачем кошти не повернуті. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути грошові кошти, на що останній пояснив про відсутність коштів. А тому, позивач звернувся до суду та просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь дві тисячі доларів США боргу за договором позики, 72,16 доларів США - три проценти річних від простроченої суми та судові витрати.
Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі,не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився 22.06.2020, 07.08.2020 та 25.09.2020, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних доказів.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов з наступного.
Встановлено, що 29.04.2018 відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача грошові кошти у сумі 2 000 доларів США, які повинен був повернути до 29.10.2018, що було посвідчено розпискою. Із закінченням терміну позики позикодавець звернувся до позичальника з проханням повернути борг, однак останній відмовився, посилаючись на відсутність грошей.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з правилами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі № 6-38цс11). Тобто, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 року у справі 6-42цс11).
Згідно з правилами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що іншого розміру процентів річних за договором позики від 29.04.2018 сторони не встановлювали. Законом також не передбачено інших процентів ніж 3% річних від простроченої суми.
За таких обставин та виходячи із змісту статті 625 ЦК України сплата 3% річних від простроченої суми 2 000 доларів США є обов`язковою вимогою закону незалежно від того, що у договорі позики між сторонами цього не було передбачено.
Три відсотки річних від простроченої суми будуть становити 72,16 доларів США (3% за рік будуть становити: 2 000 х 3% х 439 : 365 : 100%= 72,16 доларів США, за період з 29.10.2018 по 10.01.2020 - 439 днів).
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено повністю, тому суд стягує з відповідача на користь позивача 840,80 гривень судового збору.
Вимога позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано квитанцію та розрахунок послуг адвоката.
На підставі ст. 625, ст. 1046, ст. 1047, ст. 1048, ст. 1049, ст. 1050 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 82, 1331, 141, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 дві тисячі доларів США боргу за договором позики та 72,16 доларів США трьох процентів річних від простроченої суми, а загалом 2072,16 доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн. судових витрат по спалі судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя:
Повне судове рішення складено 02.10.2020