ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

30 березня 2020 року

м. Харків

справа № 641/8119/19

провадження № 22-ц/818/1672/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Прасолова Ігоря Вадимовича , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на додаткове рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2019 року, ухвалене у складі судді Ященко С.О., -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути ОСОБА_1 сплачені позивачем на користь ОСОБА_3 регламенті виплати у розмірі 100 000 грн, а також витрати, пов`язані з оцінкою вартості матеріальної шкоди, у сумі 586 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2019 року у задоволенні позову МТСБУ відмовлено.

У грудні 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Прасолов І.В. звернувся до суду із заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з МТСБУ витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 11800 грн.

Додатковим рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2019 року у стягнення з МТСБУ вказаних витрат відмовлено.

В апеляційній скарзі Прасолов І.В. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив додаткове рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким понесені ОСОБА_1 витрати, пов`язані з правничою допомогою, покласти на позивача.

В обґрунтування скарги зазначив, що 20.10.2019 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Ігоря Прасолова» було укладено додаткову угоду до договору про надання професійної правничої допомоги від 11.11.2018 року, відповідно до якої п. 3.1. договору викладено у наступній редакції «сторони домовились, що попередня оплата послуг Адвокатського бюро складає 11800 грн., які клієнт зобов`язується сплатити не пізніше 4 днів після ухвалення судом рішення у справі». За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення вказаних витрат з МТСБУ.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у стягненні з МТСБУ на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що п. 3.1. укладеного 11.11.2018 року між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Ігоря Прасолова» договору про надання професійної правничої допомоги сторони домовились, що послуги будуть надаватись безоплатно, а тому відсутні підстави для стягнення їх вартості з МТСБУ.

Судова колегія погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Як убачається із матеріалів справи, 11.11.2018 року між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Ігоря Прасолова» було укладено договір, відповідно до умов якого останнє зобов`язалось за завданням клієнта надати правничу допомогу у вигляді представництва інтересів та захисту клієнта.

Пунктом 3.1. зазначеного договору сторони визначили, що послуги будуть надаватись безоплатно.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність встановлених законом підстав для стягнення з МТСБУ на користь відповідача витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою.

Надану разом з апеляційною скаргою копію додаткової угоди до договору про надання професійної правничої допомоги від 18.11.2018 року суд апеляційної інстанції до уваги не приймає.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Жодних доказів неможливості подання додаткової угоди до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від ОСОБА_1 , апелянтом не надано.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Прасолова Ігоря Вадимовича , який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Додаткове рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 30 березня 2020 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова