Справа № 210/3383/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого - судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Деменко А.С., в порядку ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, цивільну справу № 210/3383/19, 2/212/125/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, -
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року дану позовну заяву передано до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю.
Ухвалою суду від 03 січня 2020 року позовну заяву було прийнято та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи.
Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, до судового засідання не з`явися, звернувся до суду із клопотанням в якому просив здійснювати судовий розгляд за його відсутності, позовні вимоги пітримав, просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов до суду не подав.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З відповіді Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області СО № 711 від 16.01.2019 вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність підстав для початку кримінального провадження за фактом переказу коштів, який було здійснено ним 15.12.2018. (а.с. 8-9)
У відповідності до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ.
Згідно до п. 23.1 ст. 23 цього Закону платіжне доручення може бути відкликане ініціатором переказу в будь-який час до списання суми коштів з його рахунка шляхом подання до банку, що обслуговує цього ініціатора, документа на відкликання.
За положеннями п. 23.1 ст. 23 вказаного Закону в разі коли кошти ще не списані з рахунку платника, вони можуть бути відкликані платником до часу списання коштів.
Також згідно до п. 23.3 ст. 23 вказаного Закону ініціатор до настання дати валютування може відкликати кошти, які до зарахування їх на рахунок отримувача або видачі в готівковій формі обліковуються в банку, що обслуговує отримувача. Документ на відкликання коштів ініціатор подає до свого банку, який того самого дня надає банку отримувача вказівку про повернення коштів.
За положеннями п. 23.3 ст. 23 вказаного Закону передбачено, що кошти які вже списані з рахунку клієнта, але ще не зараховані на рахунок отримувача, можуть бути повернуті платнику за його зверненням.
В той же час у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що він звертався до АТ КБ «ПриватБанк» з повідомленням про помилковий переказ та його було проінформовано про відміну такої операції. В той же час на підтвердження вказаних обставин позивачем не надано суду відповідних доказів.
Також, відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Так, позивач у позовній заяві посилається на те, що ним було перераховано грошові кошти на картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , в той же час позивачем не надано доказів стосовно належності вказаної банківської картки відповідачу ОСОБА_2 .
Окрім цього згідно до положень п. 24.3 ст. 24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» прийняття документа на переказ готівки до виконання засвідчується підписом уповноваженої особи банку або іншої установи - учасника платіжної системи чи відповідним чином оформленою квитанцією.
Також відповідно до п. 24.7. ст. 24 цього Закону банки, агенти банків та учасники платіжних систем, які приймають готівку (у тому числі за допомогою платіжних пристроїв) для подальшого її переказу, зобов`язані видати після здійснення операції (у тому числі за допомогою платіжного пристрою) касовий документ (квитанцію/чек тощо), який відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань ведення касових операцій банками України містить усі обов`язкові реквізити касового документа.
Тобто вищезазначені норми Закону визначають, що належним підтвердженням банківської операції з переказу готівкових коштів є саме касовий документ (квитанція/чек тощо).
В той же час позивачем не надано до суду касового документу (квитанції/чеку тощо) стосовно банківської операції, здійсненої ним 15.12.2018.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
За таких обставин вбачається, що позивачем не надано доказів на підтвердження викладених ним у позові обставин, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з недоведеністю пред`явлених позовних вимог.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 1212 ЦК України, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», керуючись ст. 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .
Рішення складено та підписано 02 квітня 2020 року.

Суддя: О. Н. Борис