Справа №746/116/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2020 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Цигури Н. А.,

при секретарі Жмаці-Каленіченко І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Срібне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Срібнянської селищної ради Чернігівської області, Срібнянської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обгрунтовує наступними обставинами.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та тіткою ОСОБА_1 . Наведені обставини встановленні рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.11.2019 року.

Колективному сільськогосподарському підприємству "ім. Щорса" с. Никонівка Срібнянського району Чернігівської області 12 січня 1996 року, було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ЧН №000004.

ОСОБА_2 працювала в колгоспі ім. Щорса, с. Никонівка Срібнянського району Чернігівської області та була членом зазначеного КСП із 01.01.1956 року по 31.12.1974 року, звідки вийшла на пенсію та, як пенсіонер із членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса с. Никонівка Срібнянського району Чернігівської області, мала право на земельну частку (пай) у вказаному КСП.

Відповідно до пункту 5 Указу Президента України №720/95 видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Однак, відділом у Срібнянському районі Міжрайонного управлінням у Варвинському та Срібнянському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області листом №29-28-99.2-2630/2-16 від 21.09.2016 року повідомлено, що сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 не видавався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.10.2004 року, виданим Красівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне їй майно. Оскільки ОСОБА_2 не було складено заповіт на випадок смерті, спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцем за законом п`ятої черги, яка прийняла спадщину, є позивач ОСОБА_1 . Інші спадкоємці за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину, відсутні. До складу спадщини входить і право на земельну частку (пай), належне спадкодавцю ОСОБА_2 . Відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) із земель Колективного сільськогосподарського підприємства "ім. Щорса", розміром 3,90 умовних кадастрових гектари, на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 , робить неможливим отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом в порядку, встановленому Главою 89 «Оформлення права на спадщину» Цивільного кодексу України.

Позивач вважає, що в данному випадку порушуються її права, як спадкоємця, тому підлягають захисту судом.

Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 3,90 умовних кадастрових гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на яку мала ОСОБА_2 , як пенсіонер із членів КСП ім. Щорса смт. Срібне с. Никонівка Срібнянського району Чернігівської області.

Представник позивача, адвокат Гуменюк О. В., подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Срібнянської селищної ради Чернігівської області Желіба В. М. до суду не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Срібнянської районної державної адміністрації Коваленко О. В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить прийняти рішення за наявними матеріалами.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Шелест С. до суду не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з врахуванням неявки сторін в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи заяви представника позивача, адвокат Гуменюка О. В., представника відповідача Срібнянської селищної ради Чернігівської області Мартинюк І. І., представника відповідача Срібнянської районної державної адміністрації Коваленка О. В., представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Шелеста С., викладені в заявах до суду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до положень частин 9, 10 ст. 5 Земельного кодексу України, редакції 1990 року кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Згідно частин 6-8 ст. 6 Земельного кодексу України, редакції 1990 року при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. До числа осіб, які працюють у сільському господарстві, належать усі працівники колективних сільськогосподарських підприємств, підсобних сільських господарств, селянських (фермерських) господарств, інших сільськогосподарських підприємств, установ і організацій.

Частина 2 ст. 23 Земельного кодексу України, редакції 1990 року визначала, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених в Постанові від 25.04.2018 року у справі №625/82/17-ц, провадження №61-1496 св 17, пунктом 2 Указу № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до частини першої статті 22 та частини другої статті 23 ЗК України 1990 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта, та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених в Постанові від 02.05.2018 року у справі №614/568/16-ц, провадження № 61-6792св18, частиною другою статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених в Постанові від 26.06.2018 року у справі №599/1833/15-ц, провадження № 61-4320св18, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів колективного сільськогосподарського підприємства до відповідних списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнень і затвердження указаних списків, а з моменту передачі (державної реєстрації) державного акта про право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 1 Листа №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року вказав, що виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Згідно роз`яснень пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід враховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 року визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК (435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Статтею 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно пункту 4.12. Глави 10. Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до п. 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється в момент її смерті, відповідно на її ім`я не може бути виданий правовстановлюючий документ. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 Цивільного кодексу України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Статтями 1269, 1270 ЦК України передбачено умови та строки прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та тіткою ОСОБА_1 . Наведені обставини встановленні рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.11.2019 року.

За розпорядженням представника Президента України смт. Срібне №52 від 23 липня 1992 року «Про реєстрацію колективних сільськогосподарських підприємств» здійснена державна реєстрація колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса с. Никонівка.

Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Щорса с. Никонівка Срібнянського району Чернігівської області 12 січня 1996 року було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ЧН №000004.

ОСОБА_2 працювала в колгоспі ім. Щорса, с. Никонівка Срібнянського району Чернігівської області з 01.01.1956 року по 31.12.1974 року, звідки вийшла на пенсію. Як пенсіонер із членів колгоспу ім. Щорса, реорганізованого в КСП ім. Щорса, ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) у вказаному КСП, але не була включена до Списку «членів КСП ім. Щорса с. Никонівка Срібнянського району та не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Наведені обставини підтверджується інформацією відділу в Срібнянському районі Міжрайонного управлінням у Варвинському та Срібнянському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, викладену в листах №29-28-99.2-2630/2-16 від 21.09.2016 року та №29-25-0.192-78/116-20 від 19.02.2020 року, довідкою колгоспу ім. Щорса №42 від 28.12.1995 року, відомістю про кількість вироблених трудоднів ОСОБА_2 , протоколом №9 від 28.12.1975 року соціального забезпечення колгоспу ім. Щорса с. Никонівка Срібнянського району, затвердженого правлінням колгоспу 30 грудня 1975 року.

Таким чином, ОСОБА_2 в порядку, встановленому чинним законодавством України, було набуто право на земельну частку (пай) із земель Колективного сільськогосподарського підприємства " ім. Щорса" с. Никонівка Срібнянського району Чернігівської області, розміром 3,90 умовних кадастрових гектари.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.10.2004 року, виданим Красівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне їй майно. Оскільки ОСОБА_2 не було складено заповіт на випадок смерті, спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцем п`ятої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , як така, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є племінниця ОСОБА_1 , про що вбачається із матеріалів спадкової справи ОСОБА_2 №69/2018, довідок Красівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області №790 від 28.12.2004 року, №260 від 30.08.2018 року. Інші спадкоємці за законом, які б прийняли спадщину, відсутні. До складу спадщини входить і право на земельну частку (пай), належне спадкодавцю ОСОБА_2 . Відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) із земель Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса с. Никонівка Срібнянського району Чернігівської області, розміром 3,90 умовних кадастрових гектари, на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 , робить неможливим отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом. Так як цивільна правоздатність особи припиняється в момент її смерті, відповідно на її ім`я не може бути виданий правовстановлюючий документ. Видати спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) за відсутності правовстановлюючого документа, сертифікату на право на земельну частку (пай), неможливо, в зв`язку з чим у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) нотаріусом відмовлено, про що зазначено в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2018 року, №379/02-31.

Враховуючи наведене, умови для одержання ОСОБА_1 в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відсутні. За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Отже, суд визнає за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право земельну частку (пай), розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на яку мала ОСОБА_2 , як пенсіонер із членів колгоспу ім. Щорса с. Никонівка Срібнянського району Чернігівської області, яке реорганізоване в КСП ім. Щорса с. Никонівка Срібнянського району Чернігівської області, як така, що на час отримання КСП ім. Щорса с. Никонівка Срібнянського району Чернігівської області 12 січня 1996 року Державного акту про право колективної власності на землю серії ЧН №000005 залишалась членом зазначеного підприємства.

Керуючись ст. ст. 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст. 25, 1266, 1268, 1269,1270 ЦК УРСР, ст.ст. 6, 22, 23 ЗК України в редакції 1990 року, ч. 1 ст. 1225 ЦК України, ст. 81 ЗК України в редакції 2001 року, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 , право земельну частку (пай), розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на яку мала ОСОБА_2 , як пенсіонер із членів колгоспу ім. Щорса с. Никонівка Срібнянського району Чернігівської області, реорганізованого в КСП ім. Щорса с. Никонівка Срібнянського району Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Срібнянський районний суд Чернігівської області. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусноїхвороби (COVID-19), строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя