21 жовтня 2020 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Хлуд І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, суд -
Представник позивача ТзОВ «Тропік» Якимів О.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.
Позовні вимоги мотивує тим, що 04 серпня 2018 року близько 19 год. 30 хв. на автодорозі Устилуг-Луцьк-Рівне до перехрестя вул.Млинівська-Соборна в м.Рівне, за участі автомобіля «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, сталась ДТП, в результаті якої було завдано механічних пошкоджень автомобілю «ЗАЗ Lanos», який належить ТОВ «Тропік» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 16.10.2015 року. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Тропік». На момент настання вказаної ДТП, транспортний засіб ЗАЗ Lanos, був застрахований ТОВ «Тропік» на умовах КАСКО, в тому числі за страховим ризиком «ДТП» у ПрАТ «Європейський страховий альянс». Однак, ПрАТ «Європейський страховий альянс», розглянувши подану ТОВ «Тропік» заяву було відмовлено у виплаті страхового відшкодування по даному випадку, посилаючись на п.3.1.1 Договору страхування. У зв`язку з викладеним, та враховуючи положення п.4,7 ч.1 ст.134 КЗпП України представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Тропік» 89 838 грн., з яких 86 638,71 грн. матеріального збитку, 3200 грн. витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження.
В судове засідання представник позивача не з`явився, до початку судового засідання представник позивача ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із постанови Рівненського апеляційного суду від 15 березня 2019 року, 04 серпня 2018 року о 19 год. 30 хв. на автодорозі Устилуг-Луцьк-Рівне на перехресті вул.Млинівська-Соборна водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при виникненні перешкоди або небезпеки, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції, тобто порушив п.п. 2.3, 12.3, 13.1 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «РЕНО ТРАФІК» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 . Від зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії ОСОБА_3 , ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
04 серпня 2018 року в 19 годин 30 хвилин на автодорозі Устилуг-Луцьк-Рівне на перехресті вул. Млинівська-Соборна в м. Рівне водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ЗАЗ Lanos», держ. номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП
Зазначеною постановою Рівненського апеляційного суду від 15 березня 2019 року за апеляційною скаргою ТОВ «Тропік» на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 25.01.2019 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП, в частині закриття провадження по справі, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення - залишено без змін постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 25.01.2019 року.
З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «ЗАЗ Lanos», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 вбачається, що його власником є ТзОВ «Тропік».
Відповідно до копії наказу директора ТОВ «Тропік» № 239-к від 15 листопада 2017 року ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду молодшого менеджера зі збуту регіонального структурного підрозділу м.Рівне з 16. листопада 2017 року за основним місцем праці, на умовах повного робочого часу.
Наказом директора ТОВ «Тропік» №192-к від 04 вересня 2018 року, копія якого міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 звільнено з посади молодшого менеджера із збуту регіонального структурного підрозділу м.Рівне за угодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП України.
Із копії пояснюючої ОСОБА_1 вбачається, що він 04.08.2018 року після робочого дня о 15 год. взяв службове авто у власних цілях без відома керівництва та вчинив ДТП.
Відповідно до наказу №89 від 20.08.2018р згідно звернення ОСОБА_1 та поданого роботодавцеві листка непрацездатності АДО №001163 від 04.08.2018 року про отримання травми невиробничого характеру, керуючись вимогами Постанови КМ України від 22.03.2001р. № 270 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру», в період з 20 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року проведено розслідування причин та обставин травмування молодшого менеджера із збуту ТОВ «Тропік» у м. Рівне ОСОБА_1 .
Як вбачається з Акту №1 про нещасний випадок невиробничого характеру та відповідно до висновку комісії: травма сталася під час скоєння ДТП та протиправних дій інших осіб, у неробочий час та відноситься до нещасного випадку невиробничого характеру. Працівник ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Даний Акт затверджений Наказом №96 від 31.08.2018 року про підсумки розслідування невиробничої травми молодшого менеджера із збуту м.Рівне ОСОБА_1 та встановлено, що травмування відбулося у неробочий час, не пов`язане з виробничою діяльністю та сталося із власної необережності працівника.
Відповідно до п.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку за загальним правилом ТзОВ «Тропік» для працівників встановлюється робочий час тривалістю 40 годин на тиждень, при шестиденному робочому тижні з одним вихідним днем - неділя. З понеділка по п`ятницю: початок робочого дня о 09 год. закінчення робочого дня о 17 год., обідня перерва з 13 год. до 14 год. В суботу: початок робочого дня о 9 год., закінчення робочого дня о 15 год., обідня перерва з 12 год. до 13 год.
Згідно висновку № 83 експертного автотоварознавчого дослідження від 23.08.2018 року автомобіля марки «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в ДТП 04 серпня 2018 року, станом на 13 серпня 2018 року вартість матеріального збитку становить 86 638,71 (вісімдесят шість тисяч шістсот тридцять вісім гривень 71 коп.) грн.
Листом від 05.11.2018 року №236 ПрАТ «Європейський страховий альянс», за результатами розгляду поданої ТзОВ «Тропік» заяви від 07.08.20.18 року з приводу події, яка відбулася 04.08.2018 року з автомобілем «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відмовлено у виплаті страхового відшкодування по даному випадку з посиланням на п.3.1.1 Договору, відповідно до якого страховик не відшкодовує збитки, завдані внаслідок управлінні ТЗ особою, що знаходилася в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Кодекс законів про працю України визначає загальні підстави і умови матеріальної відповідальності працівників. Згідно ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.
При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до п.4 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані
Згідно п.7 ст.134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків.
У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам роз`яснено, що виходячи з вимог ст.15 ЦПК суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП (322-08) залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Якщо шкоду заподіяно кількома працівниками, в рішенні суду має бути зазначено, які конкретно порушення трудових обов`язків допустив кожен працівник, ступінь його вини та пропорційна їй частка загальної шкоди, за яку до нього може бути застосовано відповідний вид і межі матеріальної відповідальності.
Відповідно до п.10 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 року №14, при розгляді справ за позовами про покладення повної матеріальної відповідальності за п.4 ст.134 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації працівником, який знаходився у нетверезому стані, судам необхідно враховувати, що нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом.
Обставина перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення ДТП встановлена у постанові Рівненського апеляційного суду від 15 березня 2019 року, в якій вказано, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується висновком експерта №1324 від 29 серпня 2018 року, де зазначено, що на підставі даних судово-токсикологічної експертизи в крові ОСОБА_1 виявлено спирт в концентрації 1,38 проміле.
Відповідно до вимог п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст.135-3 КЗпП України, розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами.
Як зазначено у п. 18 Постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» при визначенні розміру матеріальної шкоди, заподіяної працівниками самовільним використанням в особистих цілях технічних засобів (автомобілів, тракторів, автокранів і т.п.), що належать підприємствам, установам, організаціям, з якими вони перебувають у трудових відносинах, слід виходити з того, що така шкода, як заподіяна не при виконанні трудових (службових) обов`язків, підлягає відшкодуванню із застосуванням норм цивільного законодавства. У цих випадках шкода відшкодовується у повному обсязі, включаючи і не одержані підприємством, установою, організацією прибутки від використання зазначених технічних засобів.
Відповідно до балансової довідки від 05 червня 2019 року автомобіль «ЗАЗ Lanos», 2014 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває на балансі ТОВ «Тропік».
Згідно зазначеного висновку № 83 експертного автотоварознавчого дослідження від 23.08.2018 року автомобіля марки «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в ДТП 04.08.2018 року, станом на 13.08.2018 року вартість матеріального збитку становить 86 638,71 (вісімдесят шість тисяч шістсот тридцять вісім гривень 71 коп.) грн.
Відповідно до п.6.1 Трудового договору від 16.11.2017 року, укладеного між ТОВ «Тропік» та ОСОБА_1 , працівник повинен відшкодувати завдану Товариству шкоду в повному її розмірі, якщо ця шкода заподіяна його умисними діями або бездіяльністю та у випадках, передбачених ст. 134 КЗпП.
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Копією акту прийому-передачі виконаної роботи №83 від 09 серпня 2018 року стверджується виконання ПП ОСОБА_4 огляду, фотографування та висновку № 83 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «ЗАЗ Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 від 23 серпня 2018 року.
Відповідно до копії рахунку № 83 від 09 серпня 2018 року вартість проведеного експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «ЗАЗ Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 3200 грн.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ТзОВ «Тропік» в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. та витрати понесені позивачем напроведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 3200 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268,280-289 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» матеріальну шкоду в розмірі 86 638,71 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. та витрати понесені позивачем напроведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 3200 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.