Ухвала

29 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 577/1547/20

провадження № 61-15448ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом

до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 липня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Сумського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 липня 2020 рокускасовано.

Позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 судовим наказом, виданим Конотопським міськрайонний судом Сумської області

21 лютого 2018 року, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно,

але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку

до досягнення дитиною повноліття. Роз`яснено, що у новому розмірі аліменти слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

19 жовтня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сумського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі,

що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах

про стягнення аліментівціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Предметом спору у цій справі є вимоги про зменшення розміру аліментів.

Оскарженою постановою суду апеляційної інстанції зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

з 1/4 частки до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно,

але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України

на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року у розмірі - 2 218 грн.

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною в силу процесуального закону, положення якого відповідали критерію передбачуваності та юридичної визначеності.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Фундаментального значення результатів розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, враховуючи правовідносини, в яких виник спір між сторонами, встановлені судом апеляційної інстанції фактичні обставини, не виявлено.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу

на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду

від 22 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович