ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1723/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №703/1361/19 Категорія: 301030500 Прилуцький В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс»;

відповідач ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні приміщенням,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» звернулось до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що19 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено Генеральну угоду №6, на підставі якої було укладено чотири кредитні договори за №18.23-06/08-СК, 18.24-96/08-СК, 18.48-06/08-СК та 18.62-06/08-СК відповідно від 19 лютого, 21 лютого, 07 травня та 09 липня 2008 року, згідно яких ПАТ «ВТБ Банк» надав відповідачці кредитні кошти на умовах та в порядку, передбаченому вказаними кредитними договорами.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено два іпотечні договори за №18-06/08-ДИ та 18-06/08-ДИ1 від 19 лютого 2008 року, посвідчені приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Пешехоновою А.В. за №498 та 500.

Предметами вказаних іпотечних договорів є: вбудовано-прибудоване нежитлове приміщення першого та другого поверхів загальною площею 260,8 кв м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також квартира АДРЕСА_2 , яка складається з 2-х жилих кімнат, загальною площею 39,2 кв м та жилою 25,2 кв м.

18 листопада 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Поліс» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ. 27 листопада 2015 року між тими ж суб`єктами господарювання укладено додаткову угоду №1 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ, а також договір про відступлення права вимоги за договорами застави від 30 листопада 2015 року, відповідно до яких ПАТ «ВТБ Банк» відступив право вимоги за кредитними договорами та договорами іпотеки ТОВ «ФК «Поліс».

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «ФК «Поліс» задовольнило свої вимоги, звернувши стягнення на предмети іпотеки шляхом набуття права власності на них на підставі іпотечного договору, що містить відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

19 липня 2016 року, згідно положень ст. 36-37 Закону України «Про іпотеку», ТОВ «ФК «Поліс» здійснило реєстрацію права власності на предмет іпотеки за собою. У зв`язку із цим, позивач 05 вересня 2016 року надіслав відповідачці письмову вимогу про звільнення приміщення.

Оскільки позивач, на день складення позовної заяви, не має доступу до власного майна з підстав того, що ключі від нього знаходяться у відповідачки, а остання ігнорує вимогу про виселення, ТОВ «ФК «Поліс» просило суд: зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ТОВ «ФК «Поліс» у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_2 , яка складається з 2-х жилих кімнат, загальною площею 39,2 кв м, жилою 25,2 кв м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 05; визнати за ТОВ «ФК «Поліс» право на: безперешкодне входження його уповноважених представників у квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з 2-х жилих кімнат, загальною площею 39,2 кв м, жилою 25,2 кв м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 05; заміну замків вхідних дверей в квартирі; вселення до квартири уповноважених представників ТОВ «ФК «Поліс» та інших осіб.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 серпня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на доведення факту, що відповідачка чинить позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні саме квартирою АДРЕСА_2 , оскільки єдиним доказом, на який посилається позивач, є вимога про звільнення відповідачкою вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення першого та другого поверхів площею 260,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , а не вказаної квартири.

Суд вказав, що право власника на безперешкодне входження до належного йому нерухомого майна, зміна замків та вселення входить до права володіння та користування як складових права власності, та позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження невизнання чи оспорення відповідачем вказаних прав позивача як власника квартири.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» подало апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 серпня 2020 року і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі вказує, що підтвердженням невизнання права власності позивача на спірну квартиру, є викладені у відзиві відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву обставини.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 оспорює у суді право власності ТОВ «ФК «Поліс» на вказану квартиру, про що свідчить поданий нею позов до ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», ПАТ «ВТБ Банк» про визнання права власності та визнання незаконним відступлення права вимоги.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу та просить апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Поліс» залишити без задоволення, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 серпня 2020 року без змін.

У відзиві вказує, що твердження в апеляційній скарзі про те, що 25 травня 2016 року ТОВ «ФК «Поліс» направляло відповідачці вимогу про звільнення приміщення квартири, є помилковими, оскільки у вказаному документі міститься лише вимога про сплату новому кредитору заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 442 043,56 грн. на банківський рахунок ТОВ «ФК «Поліс».

Зазначає, що у судовому засіданні представник позивача просила суд не брати до розгляду вимогу викладену в листі № 2.538 від 05 вересня 2016 року про звільнення відповідачкою вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення, оскільки цей документ не стосується суті спору.

Вказує, що позивачу станом на 2016 рік було достовірно відомо, що відповідачка не проживає у спірній квартирі, доказом чого є направлення їй вимоги на іншу адресу її проживання.

Також зазначає, що у відзиві на позовну заяву вона поінформувала суд про те, що у провадженні Смілянського міськрайонного суду уже тривалий час перебуває на розгляді справа за її позовом до ТОВ «ФК «Поліс» про визнання незаконним відступлення права вимога, під час розгляду якої ухвалою від 25 січня 2017 року вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ФК «Поліс» вчиняти будь-які дії зі спірним нерухомим майном. У зв`язку з цим, відповідачка двічі заявляла клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення зазначеної вище справи, однак, судом першої інстанції було відмовлено у зупиненні розгляду справи.

Вважає, що повідомлені нею у відзиві на позовну заяву факти є предметом розгляду іншої цивільної справи та не мають для судів, що розглядають пов`язані із нею судові справи, преюдиційної сили.

Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено Генеральну угоду №6, на підставі якої укладено чотири кредитні договори за №18.23-06/08-СК,18.24-96/08-СК, 18.48-06/08-СК та 18.62-06/08-СК від 19 лютого, 21 лютого, 07 травня та 09 липня 2008 року відповідно, згідно яких ПАТ «ВТБ Банк» надав відповідачці кредитні кошти на умовах та в порядку, передбаченому вказаними кредитними договорами.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено два іпотечні договори №18-06/08-ДИ та 18-06/08-ДИ1 від 19 лютого 2008 року, посвідчені приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Пешехоновою А.В. за №498 та 500.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2012 року у справі №2315/1929/2012, у рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 18.23-06/08-СК від 19 лютого 2008 року, № 18.24-06/08-СК від 21 лютого 2008 року, №18.48-06/08-СК від 07 травня 2008 року, №18.62-06/08-СК від 09 липня 2008 року в рамках Генеральної угоди № 6 від 19 лютого 2008 року, укладеними між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 , в розмірі 1903039 грн. 74 коп., а саме: 1668535 грн.92 коп. заборгованість за основним боргом, 129106 грн.33 коп. заборгованість за відсотками, 23026 грн.98 коп. пеня за прострочення сплати кредиту, 82370 грн.51 коп. пеня за несвоєчасну сплату відсотків, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на вбудовано-прибудоване нежитлове приміщення першого та другого поверхів загальною площею 260,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 24 листопада 2005 року виконавчим комітетом Смілянської міської ради, та на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18 липня 2006 року, посвідченого приватним нотарусом Смілянського міського нотаріального округу Пешехоновою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 4806, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» шляхом проведення прилюдних торгів, при цьому початкова ціна продажу встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності чи незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 12 жовтня 2012 року апеляційну скаргу представника ПАТ «ВТБ Банк» задоволено частково: рішення Смілянського міськрайонного суду від 19 липня 2012 року у частині визначення способу реалізації предмета іпотеки змінено з проведення прилюдних торгів, на - застосування процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, що буде встановлена на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час застосування процедури продажу. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

19 липня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Поліс» на квартиру АДРЕСА_2 . Підставою виникнення у ТОВ «ФК «Поліс» права власності на вказаний об`єкт нерухомості, як вказано у Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №161451664 від 28 березня 2019 року, є іпотечний договір №18-06/08-ДИ1, що виданий 19 лютого 2008 року приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Пешехоновою А.В., а також договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави №2219 від 30 листопада 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О.

25 травня 2016 року ТОВ «ФК «Поліс» на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу за №2.239 про усунення порушення, в якій повідомило відповідачку про укладення із ПАТ «ВТБ Банк» договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18 листопада 2015 року, а також договору про відступлення права вимоги за договорами застави від 30 листопада 2015 року, відповідно до яких ПАТ «ВТБ Банк» відступив право вимоги за кредитними договорами та договорами іпотеки ТОВ «ФК «Поліс». У зв`язку із цим, ТОВ «ФК «Поліс» надало ОСОБА_1 30 днів, з моменту отримання вимоги, погасити заборгованість за кредитним договором у сумі 2 442 043,56 грн. Вказану вимогу ОСОБА_1 отримала 01 червня 2016 року.

05 вересня 2016 року ТОВ «ФК «Поліс» направило ОСОБА_1 вимогу за №2.538 про звільнення приміщення (виселення), зі змісту якої вбачається, що позивач просив відповідача, протягом 5 днів з дня отримання вимоги, звільнити нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: вбудовано-прибудоване нежитлове приміщення першого та другого поверхів площею 260,8 кв м. Вказану вимогу ОСОБА_1 отримала 12 вересня 2016 року.

16 вересня 2016 року представником відповідача ОСОБА_1 на адресу позивача було направлено заперечення на вимогу про звільнення приміщення (виселення), зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 не визнає вимогу з підстав того, що вважає обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що суперечить рішенню Апеляційного суду Черкаської області від 12 жовтня 2012 року у справі №2315/1929/2012.

Статтею 4 ЦПК України, 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності ТОВ «ФК «Поліс» на квартиру АДРЕСА_2 , зі сторони позивачки.

Судом першої інстанції вірно визначено, що вимога позивача до відповідачки про звільнення нею вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення першого та другого поверхів площею 260,8 кв м, що розташоване у будинку АДРЕСА_1 , не є доказом того, що ОСОБА_1 чинить ТОВ «ФК «Поліс» перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_2 .

Твердження в апеляційній скарзі про те, що доказом того, що відповідачка чинить перешкоди позивачу у користуванні вказаним житловим приміщенням, є невизнання ОСОБА_1 позовних вимог у даній справі, а також подання нею позову до ТОВ «ФК «Поліс», ПАТ «ВТБ «Банк» про визнання права власності та визнання незаконним відступлення права вимоги, не є належними та допустимими доказами того, що відповідачка чинить перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_2 .

Матеріали справи не містять доказів звернення ТОВ «ФК «Поліс» до ОСОБА_1 із будь-якими вимогами про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні вказаної квартири. Крім того, позивачем не вказано, які саме перешкоди чинить ОСОБА_1 у праві користуванні та розпорядженні вказаним нерухомим майном. В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції представник останньої заявив, що в квартирі АДРЕСА_2 вона не проживає, ключі від квартири знаходяться у неї і за отриманням ключів від квартири до неї ніхто не звертався. Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що сам факт наявності у відповідачки ключів від квартири не може свідчити про те, що остання чинить власнику майна перешкоди в користуванні та розпорядженні майном.

Твердження позивача про те, що він не має доступу до належної йому квартири у зв`язку з тим, що ключі від квартири знаходяться у відповідачки, а також позовні вимоги про визнання за позивачем права на безперешкодне входження його уповноважених представників у квартиру, заміну замків вхідних дверей в квартирі, вселення до квартири уповноважених представників Товариства та інших осіб, є безпідставними, оскільки вказані права належать власнику на підставі закону та відсутні підстави для встановлення їх судом за відсутності доказів порушення, невизнання чи оспорення таких прав.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами своїх позовних вимог, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, були предметом розгляду у суді першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» слід залишити без задоволення, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 серпня 2020 року -залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді

Повний текст постанови складений 29 жовтня 2020 року.