Справа№ 328/2684/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року м. Токмак Токмацький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді: Гавілей М.М.

при секретарі судового засідання: Корольковій К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Токмак у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи Виконавчого комітету Токмацької міської ради про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на цілий окремий об`єкт нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 за участі третьої особи Виконавчого комітету Токмацької міської ради про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на цілий окремий об`єкт нерухомого майна.

В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.1995 року, реєстраційний номер 2462.

Інша 1/3 частина житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 02.06.1962 року та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом ЗАГС Токмацького міськвиконкому Запорізької області від 24.09.1992 року.

Після її смерті в 1/3 частині житлового будинку деякий час проживав її син,

ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим повторно Токмацьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 11.10.2019 року.

Спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька ОСОБА_4 .

Родинні відносини ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно Токмацьким міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції від 19.07.2005 р. та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданим відділом ЗАГС Токмацького міськвиконкому Запорізької області від 22.07.1989 року.

З 2000 року частиною будинку, яка належала ОСОБА_3 ніхто не користується, будь-яких витрат по утриманню будинку та прибудинкової території не несе, у зв`язку з чим, ця частина будинку прийшла у непридатний для проживання стан. Руйнуванню частини будинку сприяли нездійснення догляду за ним, а також - погодні умови.

Таким чином, на даний час належна ОСОБА_3 1/3 частина домоволодіння АДРЕСА_1 повністю зруйнована та фактично її не існує, що підтверджується довідкою № 307 від 19.08.2019 року, виданої Комунальним підприємством «Абрис» та Звітом про незалежну оцінку нерухомого майна від 28.10.2019 року.

Відповідно до довідки № 307 від 19.08.2019 року, виданої Комунальним підприємством «Абрис», інженером з інвентаризації нерухомого майна була проведена інвентаризація будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . При обстежені було виявлено, що 1/3 частина житлового будинку, яка належала ОСОБА_3 повністю зруйнована.

Частина будинку що належить позивачу збереглася, відповідає санітарно-технічним нормам для проживання. Після руйнації 1/3 частини житлового будинку він продовжує проживати у своїй частині будинку по теперішній час.

Належну йому на праві власності частину будинку утримує в належному стані, проводить періодично капітальний та щорічно поточний ремонт. Разом зі позивачем у його частині домоволодіння зареєстрована та постійно проживає його дружина ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою № 4 від 06.08.2019 року.

В 2019 році позивач вирішив приватизувати земельну ділянку розташовану на території домоволодіння за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, але йому повідомили, що він не може приватизувати земельну ділянку, так як є співвласником житлового будинку та необхідно погоджувати межі земельної ділянки з іншим співвласником.

Але у зв`язку з відсутністю співвласника зруйнованої частини будинку, немає осіб, які могли б звернутися із заявою про приватизацію земельної ділянки.

Окрім того, 1/3 частина житлового будинку зруйнована, її не існує фізично та з технічної точки зору, а належна йому частина будинку зараз складає цілу частину, позивач звернувся до виконавчого комітету Токмацької міської ради з метою погашення права власності на 1/3 частини житлового будинку.

Згідно відповіді Виконавчого комітету Токмацької міської ради від 19.09.2019 року, який повідомив, що в нього відсутні повноваження щодо погашення прав власності на об`єкти нерухомості та для врегулювання питання про право власності йому рекомендовано звернутися до суду.

За даних обставин позивач не має можливості врегулювати спір у досудовому порядку, тому змушений звернутися до суду з позовом про припинення права власності ОСОБА_3 на 1/3 частину будинку, у зв`язку з його знищенням та визнання за ним права власності на цілу частину будинку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Третя особа Виконавчий комітет Токмацької міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, віддаючи розгляд справи повністю на розсуд суду.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за нявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.1995 року, реєстраційний номер 2462.

Інша 1/3 частина житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 02.06.1962 року та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом ЗАГС Токмацького міськвиконкому Запорізької області від 24.09.1992 року.

Після її смерті в 1/3 частині житлового будинку фактично в управління та володінням частиною будинку вступив її син, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим повторно Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 11.10.2019 року.

Після смерті ОСОБА_4 єдиною спадкоємицею за законом залишилася його донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно Токмацьким міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції від 19.07.2005 р. та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданим відділом ЗАГС Токмацького міськвиконкому Запорізької області від 22.07.1989 р.

Як вбачається з відповіді Токмацької державної нотаріальної контори №29/01-16 від 16.01.2020 року спадкові справи після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не відкривалися, згідно відомостей зі Спадкового реєстру свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом не видавалися.

З 2000 року частиною будинку, яка належала ОСОБА_3 ніхто не користується, будь-яких витрат по утриманню будинку та прибудинкової території не несе, у зв`язку з чим, ця частина будинку прийшла у непридатний для проживання стан.

Таким чином, на даний час належна ОСОБА_3 1/3 частина домоволодіння АДРЕСА_1 повністю зруйнована та фактично її не існує, що підтверджується довідкою № 307 від 19.08.2019 року, виданої Комунальним підприємством «Абрис» та Звітом про незалежну оцінку нерухомого майна від 28.10.2019 року.

Відповідно до довідки № 307 від 19.08.2019 року, виданої Комунальним підприємством «Абрис», інженером з інвентаризації нерухомого майна була проведена інвентаризація будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . При обстежені було виявлено, що 1/3 частина житлового будинку, яка належала ОСОБА_3 повністю зруйнована.

Частина будинку, що належить позивачу збереглася, відповідає санітарно-технічним нормам для проживання. Після руйнації 1/3 частини житлового будинку позивач продовжує проживати у своїй частині будинку по теперішній час.

Належну йому на праві власності частину будинку утримує в належному стані, проводить періодично капітальний та щорічно поточний ремонт. Разом зі позивачем у його частині домоволодіння зареєстрована та постійно проживає його дружина ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою № 4 від 06.08.2019 року.

В 2019 році позивач вирішив приватизувати прибудинкову земельну ділянку за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, але без погодження меж земельної ділянки з іншим співвласником не може реалізувати своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки відповідно до ст. 120 ЗК України.

Позивач звернувся до виконавчого комітету Токмацької міської ради з метою погашення права власності співвласника ОСОБА_3 на знищену 1/3 частину житлового будинку.

Згідно відповіді Виконавчого комітету Токмацької міської ради від 19.09.2019 року, який повідомив, що в нього відсутні повноваження щодо погашення прав власності на об`єкти нерухомості та для врегулювання питання про право власності йому рекомендовано звернутися до суду.

Враховуючи відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 у 1992 році, до спадкових правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України новий ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі і зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч.5 ст.319 ЦК України).

Згідно зі ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі;знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно з положеннями статті 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно вимог статі 349 ЦК Украйни, є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру.

Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо.

Така правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові від 17 січня 2019 року у справі № 708/254/18.

Відповідно до п. 75 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. №1127 для державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням подаються: 1) документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення; 2) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такі документи було знищено одночасно із знищенням такого об`єкта).

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо звернення відповідача в добровільному порядку до органів державної реєстрації прав на нерухоме майно із заявою про внесення змін до державного реєстру прав на нерухоме майно у зв`язку зі знищенням 1/3 частини житлового будинку.

Отже, судом встановлено, що співввласник будинку помер, відповідач як спадкоємеця набула права на припинення права власності ОСОБА_3 на 1/3 частину домоволодіння, яка було повністю зруйнована, а позивач, як співвласник 2/3 частини житлового будинку, не може повноцінно реалізувати права власника майна, тому таке його право підлягає захисту у судовому порядку шляхом припинення права власності співвласника на знищене майно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 346, 349, 391 ЦК України, ст.ст. 81, 82, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи Виконавчого комітету Токмацької міської ради про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на цілий окремий об`єкт нерухомого майна - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 02.06.1962 року у зв`язку з його знищенням.

Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Визнати за мною, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , право власності на окремий цілий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарським спорудами, загальною площею - 60,70 м2 та житловою площею -36,80 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлений 09.04.2020 року.

Суддя: