Справа №597/336/20
Провадження №2/597/99/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2020 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Дудяка С.В.

з участю:

секретаря судового засідання Богдана В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в:

Позивачка в позовній заяві просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1 , покликаючись на те, що відповідачка будучи колишньою дружиною її батька ОСОБА_3 була зареєстрована в належному їй будинковолодінні, однак фактично не проживає за місцем реєстрації більше десяти років. Вона, як зазначає позивачка, не цікавиться станом будинку, не бере участі у оплаті за послуги електро- та газопостачання, створює їй незручності, порушує її права як власника.

У зв`язку з цим, позивачка просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Також позивачка у письмовому клопотанні від 20.03.2020 року просить слухати дану справу у її відсутності.

Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою суду 28.02.2020 року про відкриття провадження у справі відповідачці надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідачка відзиву на даний позов у визначений судом строк не подала, в судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд вважає, що відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без її участі, так, як проти цього не заперечує позивачка.

Відповідно до ст.178 ч.8 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного:

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею будинковолодіння, що за адресою АДРЕСА_1 .

Вищевказане стверджується договором дарування від 05.06.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права влансості №169292630 від 05.06.2019 року.

Факт реєстрації відповідачки у належному позивачці будинковолодінні стверджується будинковою книгою для прописки громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_1 та довідкою №416 виданою 24.02.2020 року виконавчим комітетом Заліщицької міської ради Тернопільської області.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 03.10.2019 року по справі №597/884/19 шлюб, укладений 13.04.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №16, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Дане рішення суду набрало законної сили 05.11.2019 року.

Згідно двох актів не проживання за місцем реєстрації, складених комісією Заліщицької міської ради Тернопільської області, відповідачка ОСОБА_2 в будинковолодінні належному ОСОБА_1 не проживає більше десяти років.

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід`ємними складовими права власності. Користуванням та володінням по відношенню до такого майна, як житлове приміщення, є в тому числі і право проживання в ньому.

Згідно ст.405 ЦК України та ст.156 ЖК УРСР член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК УРСР).

З наданих позивачкою доказів встановлено, що відповідачка дійсно понад рік не проживає у будинковолодінні, належному позивачці, тому даний позов слід задоволити та визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.72, 156 Житлового кодексу УРСР, ст.ст.16, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11, 76-81, 89, 141, 178 ч.8, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-284, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації якої АДРЕСА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.ст.284, 354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачкою протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, а відповідачкою протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення.

Повне рішення суду складно 23.03.2020 року.

Суддя

С. В. Дудяк