Справа № 2-116
Провадження № 2-зз/163/1/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.

з участю секретаря Філімонюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 просить скасувати накладений ухвалою Любомльського районного суду від 30.03.1999 року арешт рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вчинено запис за № 6487196.

В обґрунтування клопотання вказав, що вказаний арешт майна накладений в порядку забезпечення позову у цивільній справі № 2-116/1999. Рішенням суду у цій справі з нього стягнуто в користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1 500 гривень моральної шкоди. Присуджені суми ним сплачені в повному обсязі шляхом вирахування із заробітної плати з 01.09.1999 року по 31.08.2002 року на підставі виконавчих листів. Проте арешт майна скасований не був, що обмежує його право розпорядження належним майном.

Заявник в канцелярію суду подав заву про розгляд клопотання за його відсутності.

Аналізом доказів по справі суд встановив таке.

Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 30.03.1999 року у справі № 2-116/1999 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, накладено арешт на автотранспортні засоби та приватні будівлі відповідачів.

Ухваленим у цій справі рішенням від 02.07.1999 року з ОСОБА_1 стягнуто в користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1500 гривень моральної шкоди кожному. В решті позову відмовлено. Рішення суду набрало чинності 13.07.1999 року.

Ухвалою цього ж суду від 10.09.1999 року за заявою ОСОБА_2 знято арешт з автомобіля "ВАЗ-2107", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно інформації Волинської митниці ДФС від 30.05.2017 року у період з 01.09.1999 року по 31.08.2002 року з нарахованих ОСОБА_1 доходів проведено утримання по виконавчих листах на суму 3 224,82 гривень.

Наданою на запит суду інформацією Любомльського районного відділу ДВС від 10.03.2020 року стверджено, що виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 на примусовому виконанні у відділі не перебувають, згідно баз даних АСВП останній боржником не значиться.

Згідно відомостей Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна усе належне ОСОБА_1 майно перебуває в арештів на підставі ухвали Любомльського районного суду від 30.04.1999 року з реєстраційним номером обтяження 6487196.

Відповідно до положень ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частинами 7, 8, 9 даної норми передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку … ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Зважаючи на відсутність на примусовому виконанні виконавчих листів стосовно ОСОБА_1 як боржника, а також з огляду на тривалість дії заходів забезпечення позову від дати набрання рішенням суду законної сили, вбачаються достатні та обґрунтовані підстави для скасування накладеного на майно ОСОБА_1 арешту у відповідності до положень ч.ч.7, 8 ст.158 ЦПК України.

Крім цього, оскільки у задоволенні позову до ОСОБА_2 рішенням суду було відмовлено суд на підставі ч.9 ст.158 ЦПК України вважає необхідним одночасно скасувати накладений арешт й на її майно.

Таким чином, судом встановлено підстави для задоволення клопотання в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 30.03.1999 року у цивільній справі № 2-116-1996 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про відшкодування заподіяної джерелом підвищеної небезпеки моральної та матеріальної шкоди, у вигляді накладення арешту на автотранспортні засоби, приватні будівлі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під реєстраційним номером обтяження 6487196.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки … апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий: суддя С.С.Чишій