Справа № 318/2289/19
Провадження № 2/316/290/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2020 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі суду:

головуючого судді: Куценко М.О.,

за участі секретаря судового засідання: Рябухи О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Шлюб між сторонами розірваний, але донька залишилась проживати разом з позивачем.

На теперішній час донька є повнолітньою, та починаючи з вересня 2018 року навчається на денній формі навчання на юридично-інформаційному відділенні у ВСП «Василівський коледж державного агротехнологічного університету». Строк навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2021 рік.

Крім того донька сторін також навчається на заочній формі навчання на факультеті «Менеджмент» в Запорізькому національному університеті, термін навчає до 30 червня 2023 року.

ОСОБА_1 самостійно сплачує навчання доньки, а також інші потреби: продукти харчування, одяг, взуття, канцтовари, навчальні посібники, послуги з Інтернет-підключення, проїзні квитки. Крім того, як зазначає позивач донька відвідує фітнес, абонемент на який є платний. До того ж донька застрахована та позивач двічі на рік сплачує страхові внески. ОСОБА_1 наголошує на тому, що вказані витрати їй важко нести без фінансової підтримки батька доньки.

Крім спільної доньки, позивач має дитину, 2015 р.н., яка перебуває на її утриманні. ОСОБА_1 працює адвокатом по цивільним справам, зареєстрована як приватний підприємець, але її заробітку не вистачає для утримання доньки, яка продовжує навчання.

Відповідач ОСОБА_2 одружений, але інших дітей не має. Позивач вказує, що дружина ОСОБА_2 є підприємцем та від своєї діяльності отримує дохід, при цьому не перебуваючи на утриманні чоловіка відповідача по справі.

Оскільки відповідач має стабільний високий заробіток, просить стягувати з нього на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання саме у розмірі 1/4 частки.

Ухвалою суду від 21.11.2019 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.06.2020 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 просить розгляд справи проводити без її участі, позов просить задовольнити у повному обсязі (а.с.115).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна письмова заява відповідача, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без його участі, за участю представника адвоката Васильченко А.Є., свої доводи викладені у відзиві підтримує, інших пояснень ніж ті, що викладені у відзиві, надати не бажає (а.с.92).

Відповідно до наданого відзиву, відповідач позовні вимоги визнає частково у розмірі 1/10 частини, та зазначає, що даний розмір у грошовому вимірі від його середньомісячного доходу складає близько 2811,11 грн., та такий розмір аліментів, на думку відповідача забезпечить баланс між потребами доньки та його можливостями надавати таку матеріальну допомогу (а.с.71-72).

Представник відповідача адвокат Васильченко А.Є. через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без участі відповідача та представника (а.с.118).

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалося.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З даним позовом звернулась до суду позивач мати повнолітньої дитини яка навчається, що відповідає засадам ч.3 ст.199 СК України.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батькамиОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Шлюб між сторонами розірваний за рішенням суду від 04.03.2014 року (а.с.6).

Донці сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 18 років.

Донька сторін навчається на денній формі навчання на юридично-інформаційному відділенні у ВСП «Василівський коледж державного агротехнологічного університету». Строк навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2021 рік, а також на заочній формі навчання на факультеті «Менеджмент» в Запорізькому національному університеті, термін навчає до 30 червня 2023 року, що підтверджується відповідними Договорами про надання освітніх послуг (а.с.8,9).

Вартість навчання у ВСП «Василівський коледж державного агротехнологічного університету» складає 24000 грн. за весь період, по 800 грн. на місяць; в Запорізькому національному університеті 7600 грн. на рік, 3800 грн. відповідно за семестр. Навчання доньки сторін сплачує позивач, що підтверджується відповідним квитанціями (а.с.10-18).

Позивач є адвокатом та зареєстрована як приватний підприємець, але зазначаючи на те, що отримує невеликий дохід від своєї діяльності, відповідних доказів, підтверджуючих розмір такого доходу, суду не надала.

Відповідач ОСОБА_2 працював на посаді судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області, та з 16.07.2020 року перебуває на обліку Кам`янсько-Дніпровського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонд України в Запорізькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 47295 грн. (а.с.102).

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на денному відділенні вона не має можливості працювати та заробляти собі на життя, а отже у батьків виникає обов`язок утримувати таку дитину.

Таким чином судом встановлено, що повнолітня донька сторін ОСОБА_3 має право на отримання від відповідача аліментів на навчання.

Разом з цим, позивач у позові зазначає, що у зв`язку з навчанням спільна донька потребує матеріальної допомоги та просить стягувати з відповідача аліменти саме у розмірі 1/4 частини, обґрунтовуючи даний розмір тим, що крім певних витрат пов`язаних з навчанням: оплата навчання за Договорами, купівля продуктів харчування, одягу, взуття, канцтоварів та навчальних посібників, проїзних квитків, а також послуг з Інтернет-підключення, донька займається оздоровчими видами відпочинку, відвідуючи Фізкультурно-оздоровчий комплекс. Крім того, позивач оформила на доньку страховку та двічі на рік сплачує страхові внески.

Проте в даному випадку, при визначенні розміру аліментів, суд не бере до уваги витрати позивача пов`язані зі страхуванням доньки та відвідування нею позанавчальних місць/закладів, оскільки позивач звернулась до суду з позовом, зазначивши як підставу позову ст..199 Сімейного кодексу України, яка регулює аліментні відносини між батьками та їхніми повнолітніми дітьми в період навчання останніх.

Тобто ключове значення в даному випадку має те, що матеріальна допомога надається батьками саме під час навчання повнолітніх дітей та нерозривно пов`язана з цим процесом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо визначення розміру аліментів, який стягуватиметься на користь повнолітньої доньки сторін на період її навчання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Як вже було зазначено вище, відповідач не працює, але отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 47295 грн. (а.с.102).

Відповідач визнає позов частково та просить стягувати з нього аліменти на навчання доньки у розмірі 1/10 частини. 1/10 частина від довічного грошового утримання відповідача складає у грошовому вимірі 4729,50 грн..

Станом на день звернення позивача до суду з даним позовом, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 2007 грн., а на день ухвалення судом рішення такий розмір встановлений на рівні 2197 грн..

Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на навчання доньки у розмірі 1/4 частини. В свою чергу 1/4 частина від довічного грошового утримання відповідача складає у грошовому вимірі 11823,75 грн..

Проте позивачем взагалі не надано доказів на підтвердження її витрат пов`язаних з навчанням доньки та не доведено у повній мірі необхідність утримання доньки на період навчання саме у розмірі аліментів, що складають 1/4 від усіх видів доходів відповідача.

Таким чином, оскільки обов`язок щодо утримання повнолітньої дитини покладений на обох батьків, враховуючи у сукупності суму матеріальної допомоги, яка має надаватися донці сторін не тільки відповідачем, але й позивачем, враховуючи обставини, передбачені ст..182 СК України, суд вважає, що необхідно визначити розмір аліментів, які стягуватимуться з відповідача на користь його повнолітньої доньки у розмірі 1/7 частини. Вказаний розмір у грошовому вимірі від щомісячного довічного грошового утримання відповідача становить 6756,43 грн., що в три рази перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на жовтень 2020 рік, та на думку суду у повному обсязі задовольнятиме потреби доньки сторін, що виникають у процесі навчання, а також не порушить інтересів відповідача після здійснення відповідних відрахувань з його щомісячного грошового утримання.

При визначенні розміру аліментів суд врахував сімейний стан відповідача та відсутність на його утриманні неповнолітніх дітей. Доказів того, що відповідач за станом здоров`я та/або у зв`язку з матеріальними труднощами не може сплачувати аліменти у розмірі більшому ніж 1/10 частини, ОСОБА_2 суду не надано.

Крім того позивач зазначає, що вона має крім спільної з відповідачем повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ще й малолітню дитину 2015 року народження, яка перебуває на її утриманні. Але свідоцтва про народження дитини, а також доказів перебування дитини виключно на утриманні позивача, остання суду не надала.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст..79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням положень ст. 182 СК України, а також засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, та з відповідача підлягають стягненню аліменти на навчання повнолітньої доньки у розмірі 1/7 частини.

Разом з цим, у позові позивачем зазначено про стягнення аліментів саме на її користь на утримання повнолітньої доньки. Так, позивач зазначає, що всі покупки вона з донькою обговорює, та в разі необхідності купує їй потрібне. Грошові кошти на щоденні витрати позивач пересилає доньці або передає готівкою при зустрічі. Позивач вважає, що гроші донькою можуть витрачатися не розумно.

Проте, оскільки донька сторін ОСОБА_3 є повнолітньою особою та з досягненням вісімнадцяти років має повний обсяг цивільної дієздатності, суд вважає за необхідне аліменти стягувати саме на її користь, а не на користь її матері позивача у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Крім того, оскільки при зверненні до суду, позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку з чим, суд, враховуючи приписи ст.141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст.182, 198-200 СК України та ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на навчання у розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи стягнення з дати звернення до суду 23.09.2019 року і до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2023 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення місячного платежу аліментів належить негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням вимог п.3 Розділу VIІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду- якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Згідно п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. О. Куценко