Справа № 1527/2-348/11
Провадження №6/523/203/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2020 р. Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого-судді Сувертак І. В.,

при секретарі Кругліков О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання,-

Встановив:

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу суду першої інстанції від 01 березня 2019 року скасовано та справу за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 19 березня 2020 року призначено заяву до розгляду на 02 квітня 2020 року.

ОСОБА_1 звернувся до суду з із зазначеною заявою про поноволення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №1527/2-348/11 за позовом ОСОБА_1 посилаючись на те, що у зв`язку з оскарженням прийнятого рішення, розглядом заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, строк, вказаний у виконавчому листі до 15.05.2015 року було пропущено на його думку з поважних причин, тому просив його заяву задовольнити та поновити йому пропущений строк пред`явлення виконавчого листа №1527/2-348/11 на наступні три роки - до 03 травня 2021 року.

Учасники справи про судовий розгляд повідомлені належним чином, однак до суду не з`явились. ОСОБА_4 , представник ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , звернулась до суду з заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку з загальнонаціональним карантином та з великим обсягом матеріалів справи. Від інших учасників справи заяв не надходило.

Відповідно до вимог ч.3 ст.433 ЦПК України, заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Суд вважає, що достатніх підстав для відкладення розгляду справи не має, оскільки у разі задоволення клопотання про відкладення розгляду заяви будуть порушуватись строки розгляду справи, котра і так розглядається судом тривалий проміжок часу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи із вимог вказаної норми фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03 березня 2014 року Суворовським районним судом м. Одеси було прийнято рішення у даній справі, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано договір дарування 3/4 частин квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 22 січня 2002 року та посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Горецькою В.М. і зареєстрований в реєстрі за №670, недійсним в частині відчуження 1/4 частини належної ОСОБА_6 ; встановлено факт прийняття спадщини у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; вселено ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_1

12 березня 2014 року на вказане рішення ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, 11 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу.

15 травня 2014 року апеляційним судом Одеської області вказані апеляційні скарги відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

06 червня 2014 року ОСОБА_1 отримав виконавчий лист з правом пред`явлення до виконання у строк до 15 травня 2015 року.

22 липня 2014 року ухвалою апеляційного суду Одеської області апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 закрито.

12 листопада 2014 року ухвалою ВССУ ухвалу апеляційного суду залишено без змін.

22 травня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

21 квітня 2015 року вказану заяву розглянуто та залишено без задоволення.

28 липня 2015 року ОСОБА_3 повторно звернулася до суду із заявою про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

10 жовтня 2017 року заява ОСОБА_3 залишена без задоволення, а постановою апеляційного суду Одеської області від 03 травня 2018 року ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2017 року залишено без змін.

24 жовтня 2018 року представник ОСОБА_1 отримав виконавчий лист, строк для пред`явлення до виконання якого був до 15 травня 2017 року.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Відповідно до ч. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року), який був чинним на момент видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред`явленні до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 06 червня 2014 року ОСОБА_1 отримав виконавчий лист з правом пред`явлення до виконання у строк до 15 травня 2015 року. Крім того, ним було отримано новий виконавчий лист 24 жовтня 2018 року зі строком для пред`явлення до виконання - до 15 травня 2017 року.

Обов`язок щодо своєчасного пред`явлення виконавчого листа до виконання покладається на стягувача.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти Росії» від 05 лютого 2004 року).

Положення Закону України «Про виконавче провадження», що обмежують строк на пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, є законодавчим втіленням принципу правової визначеності та встановлюють строк, протягом якого боржник може очікувати примусового виконання рішення, ухваленого не на його користь.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності дотримання принципу правової (юридичної) визначеності, які є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (зокрема, рішення у справах «Єлоєв проти України», «Новік проти України»).

У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник посилався на тривалий розгляд справи за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.

Однак, не можна визнати поважними вказані заявником причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, які б перешкоджали заявнику у межах строку, визначеного Закону України «Про виконавче провадження», пред`явити отриманий позивачем ОСОБА_1 виконавчий лист до виконання.

Пред`явлення виконавчого листа до виконання взагалі не відбулось, тобто майже протягом п`яти років, заявник не вчиняв реальні дії щодо пред`явлення виконавчого документу до виконання. Інших доказів, які б свідчили про об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для вчинення процесуальних дій, заявником не подано.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявник повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заявником не надано жодних належних та допустимих доказів поважності пропуску встановленого строку на пред`явлення виконавчого листа №1527/2-348/11 до виконання, тому суд не знаходить правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , тому відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 260,261,353,433 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа №1527/2-348/11 до виконання - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя