Справа № 703/1699/20
02 листопада 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.,
секретар судових засідань Бондаренко А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Позов обґрунтовує тим, що 03 серпня 2015 року між АТ «Державний ощадний банк України» (надалі - банк) та ОСОБА_1 (надалі - відповідач) було укладено договір про іпотечний кредит №26 (надалі - кредитний договір). За умовами кредитного договору ОСОБА_1 отримала кошти в сумі 400000 гривень на споживчі потреби. Кредит надано на 102 місяця з остаточним терміном погашення не пізніше 02 лютого 2024 року, зі сплатою 25,0% річних за користування кредитом. Відповідно до п.3.3.3 кредитного договору, позивальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 3921 гривня 57 копійок та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, починаючи з вересня 2015 року.
У забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором 03 серпня 2015 року між банком та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №26, зареєстрований в реєстрі за №1104 та посвідчений приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. (надалі - іпотечний договір).
Відповідно до умов кредитного договору позичальник взяв на себе зобов`язання у строки, обумовлені кредитним договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по кредитному договору достроково повернути кредит, нараховані проценти, а також сплатити штрафні санкції.
Починаючи з 01 березня 2019 року позичальник припинив погашення основного боргу, а починаючи з 30 вересня 2019 року припинив сплату процентів за користування кредитом.
В зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по кредитному договору та у відповідності до вимог п.3.9.2 кредитного договору, 05 лютого 2020 року позичальнику було надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту №121.20-17/149 з вимогою протягом 60 днів з дня отримання вимоги погасити заборгованість перед банком в сумі 284835 гривень 61 копійка, яка відповідачем не виконана.
З метою відновлено своїх порушених прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 15 червня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, роз`яснено відповідачу право на надіслання до суду відзиву на позовну заяву, а позивачу - відповіді на відзив.
Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.
Позивач АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» - адвокат Пилипенко В.М. у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу її реєстрації та проживання. Відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не направила.
З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена в його заяві про розгляд справи без його участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно п.2.1 Кредитного договору, банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором.
Згідно п.2.4.1-2.4.3 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 25 процента річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Проценти нараховують банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором. При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування кредитом.
Відповідно до п.3.3.1-3.3.3 Кредитного договору, всі платежі за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюється шляхом списання банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку. За умови попереднього погодження з банком позичальник має право здійснювати будь-які платежі за цим договором шляхом внесення готівки в касу банку без попереднього зарахування таких коштів на поточний рахунок. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором. Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 3921 гривня 57 копійок та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, починаючи з вересня 2015 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення кредиту, визначної цим договором.
Згідно п.4.3.1-4.3.4 Кредитного договору, позичальник зобов`язався: належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання; у строк, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором; у випадку порушення умов цього договору та/або документів забезпечення достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки; відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору.
Згідно п.9.1 Кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством, і відшкодовують завдані збитки. Завдані банку збитки позичальник зобов`язується відшкодувати в повному обсязі понад неустойку, пеню та штраф і несе відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном.
Відповідно до п.9.3 Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, позичник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення.
Згідно ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ч.1 ст.576 ЦК України, предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.
Згідно ст.577 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом. Застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до п.1.1.7 Іпотечного договору, кредитний договір - договір про іпотечний кредит №26 від 03 серпня 2015 року, укладений між іпотекодавцем та іпотекодержателем, з усіма додатками та додатковими договорами до нього, у тому числі тими, які можуть бути укладені в майбутньому.
Згідно п.1.1.8 Іпотечного договору, зобов`язання - зобов`язання позичальника (в повному обсязі або окремій його частині), що випливають з умов кредитного договору, в тому числі, але не виключно: 1) повернути іпотеркодержателю кредит, наданий у розмірі 400000 гривень, шляхом здійснення платежів у строки та на умовах, зазначених у кредитному договорі; 2) сплатити іпотекодержателю проценти за користування кредитом в розмірі та строки, що визначені кредитним договором, але не більше 25 відсотків річних.
Відповідно до п.2.1 Іпотечного договору, іпотекодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, передає в іпотеку, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умова, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, що належить іпотеко держателю на праві власності.
Згідно п.4.1.5 Іпотечного договору, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого іпотекою, а якщо вимога не буде задоволена, незалежно від настання строку виконання зобов`язання, звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема, у разі невиконання та/або неналежного виконання іпотекодавцем кредитного договору (у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до кредитного договору, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше 3 місяців).
Відповідно до п.5.2 Іпотечного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, та/або у випадках невиконання іпотекодавцем обов`язків за цим договором, а також інших випадках, передбачених цим договором та/або законодавством, іпотеко держатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному цим договором.
Згідно заяви ОСОБА_2 від 03 серпня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В., він є чоловіком ОСОБА_1 та даною заявою дає свою згоду на передачу нею в іпотеку ПАТ «Державний ощадний банк України», житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки під АДРЕСА_1 , які були набуті ними під час зареєстрованого шлюбу і є спільною сумісною власністю. Також, заявляв, що дає згоду на укладення його дружиною договору іпотеки вищевказаної нерухомості, договорів про внесення змін і доповнень, договору про розірвання вищевказаного договору на умовах за його розсудом (а.с.22).
Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 400000 гривень, що підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 (а.с.33-34).
При цьому, 05 лютого 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» направив за №121.20-17/149 на адресу ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредиту, в якій повідомив, що станом на 04 лютого 2020 року нею не виконані взяті на себе зобов`язання та недотримані умови, передбачені п.3.3.3 Договору про іпотечний кредит №26 від 03 серпня 2015 року. Просив її протягом шістдесяти календарних днів з дня отримання цієї вимоги погасити заборгованість перед банком, в іншому разі банком буде вжито заходів до захисту порушених прав у порядку, передбаченому чинним законодавством України (а.с.118-120).
Доказів виконання відповідачем вищевказаної вимоги матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
У статті 12 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.
Так, відповідно до ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань у строки, передбачені Кредитним договором, належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 4546 гривень 12 копійок.
На підставі викладеного, відповідно до ст.525, 526, 530, 546, 549, 575, 576, 577, 589, 590, 598, 610, 1046-1054 ЦК України, та керуючись ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 200, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.
Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, що має бути визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління «Ощадбанк» (МФО 354507, код 02767059, р/р ІВАN: НОМЕР_4 ), судові витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 4546 (чотири тисячі п`ятсот сорок шість) гривень 12 (дванадцять) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління «Ощадбанк», адреса: 18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, буд.320, .

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Головуючий: Т.В. Ігнатенко