ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7677/20 Справа № 185/2013/20 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Ідея Банк до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2020 року АТ Ідея Банк звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог АТ Ідея Банк посилалися на те, що 18 травня 2012 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №910.15104, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 240 717 грн. 59 коп. зі сплатою 16,99% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору. Відповідач умови договору не виконав, у зв`язку з чим станом на 25 лютого 2020 року утворилася заборгованість в сумі 73 794 грн. 05 коп., яка складається із: основний борг 0 грн., прострочений борг 42 975 грн. 74 коп.; прострочені проценти 7147 грн. 71 коп.; строкові проценти 180 грн. 74 коп.; пеня за несвоєчасне погашення платежів 11 993 грн. 77 коп.; інші штрафні санкції 11 496 грн. 09 коп. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, позивачем на адресу відповідача 10 січня 2020 року було направлено вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань. Однак, вказана вимоги відповідачем не виконана. На підставі викладеного, АТ Ідея Банк просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №910.15104 від 18 травня 2012 року станом на 25 лютого 2020 року в сумі 73 794 грн. 05 коп.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року задоволено позовні вимоги АТ Ідея Банк. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ Ідея Банк (код в ) заборгованість за кредитним договором №910.15104 від 18 травня 2012 року, станом на 25 лютого 2020 року в сумі 73 794 грн. 05 коп., яка складається з наступного: основний борг 0 грн.; прострочений борг 42 975 грн. 74 коп.; прострочені проценти 7 147 грн. 71 коп.; строкові проценти 180 грн. 74 коп.; нарахована плата за обслуговування кредиту 0 грн.; прострочена плата за обслуговування кредиту 0 грн.; пеня за несвоєчасне погашення платежів 11 993 грн. 77 коп.; інші штрафні санкції 11 496 грн. 09 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ Ідея Банк витрати на судовий збір в сумі 2102 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 02 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ Ідея Банк в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ Ідея Банк просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З матеріалів справи вбачається, 18 травня 2012 року між ПАТ Ідея Банк та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №910.15104, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 240 717 грн. 59 коп. на строк 84 місяці, зі сплатою 16,99% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів (а.с.6, 7).

Погашення кредиту передбачено графіком щомісячних платежів - додаток №1, додаток №2 (а.с.8, 9, 58).

Відповідно до п. 1, п. 2 §1 умов кредитного договору, відповідачу було надано кредит для фінансування купівлі автомобіля марки SSANG YONG моделі REXTON RX, 2011 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_2 .

Згідно з п.п.2, 3 §9 кредитного договору, у разі порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів від 1 до 60 днів, банк має право нарахувати та стягнути з Позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,15% від простроченої суми боргу за кожен день прострочення. У разі порушення Позичальником термінів сплати щомісячних платежів більше ніж на 60 днів, Банк має право нарахувати та стягнути з Позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,65% від простроченої суми боргу за кожен і день прострочення. Сплата пені не звільняє від виконання зобов`язань за цим договором.

Пунктом 4 §9 кредитного договору встановлено, що у разі неподання або несвоєчасного подання Позичальником документів, що підтверджують фінансовий стан позичальника за останні 6 місяців, та/або невиконання/несвоєчасного виконання поновлення дії договору (договорів) страхування заставного майна та/або неподання/несвоєчасного подання відповідно оформленого акту перевірки заставного майна має право вимагати від Позичальника сплати штрафу у розмірі 2,5% від початкової суми кредиту за кожний випадок порушення, стягнувши витрати із позичальника (в тому числі, але не обмежуючись, за рахунок предмету застави) або зарахувати найближчий платіж (платежі) Позичальника за договором, у погашення боргу позичальника перед Банком.

Пунктом п. 1 §2 Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 1,8100% (Маржу Банку).

Згідно п. 4 §2 Кредитного договору, станом на день укладення Договору змінна частина ставки, визначена за Рішення Правління Банку, становить 15,1800% що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 16,9900%.

Пунктом 5 §2 Кредитного договору, визначено, що Банк повідомляє позичальника про зміну розміру процентної ставки та надає позичальнику новий Графік щомісячних платежів листом або на електронну пошту без внесення змін (доповнень) до договору, не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Повідомлення про зміну розміру процентної ставки стає невід`ємною частиною цього договору.

Позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ОСОБА_2 , усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки за весь період кредитування і погоджується на ці ризики (встановлено п. 4 §2 Кредитного договору).

Банк повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому кредитним договором (а.с.17).

14 лютого 2013 на адресу Відповідача було направлено повідомлення про підвищення процентної ставки за Кредитом, в якому зазначено, що загальна ставка за користування кредитними коштами буде складати 18,39% річних, новий розмір процентної ставки буде нараховуватись починаючи з 18 березня 2013 року.

Відповідачу було направлено новий Графік щомісячних платежів, про що також зазначає ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву, що свідчить про те, що він був належним чином повідомлений про зміну розміру відсоткової ставки за Кредитним договором починаючи з 14 лютого 2013 року до розміру 18,39% річних.

З 19 травня 2014 року відбулося повторне підвищення процентної ставки до розміру 21,99% річних, про що останній був належним чином повідомлений.

Відповідач ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку із чим виникла заборгованість.

10 січня 2020 року банком на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань, однак, вказана вимоги відповідачем не виконана.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором, позичальник має заборгованість перед банком станом на 25 лютого 2020 року у розмірі 73 794 грн. 05 коп., яка складається із: прострочений борг 42 975 грн. 74 коп.; прострочені проценти 7 147 грн. 71 коп.; строкові проценти 180 грн. 74 коп.; пеня за несвоєчасне погашення платежів 11 993 грн. 77 коп.; інші штрафні санкції 11 496 грн. 09 коп. (а.с.20).

Випискою з рахунку НОМЕР_3 підтверджується наявність сум виплати з зазначенням помісячно строків виплати суми дебіту те кредиту по кредитному договору станом на 20 травня 2019 року (а.с.21-34).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідач станом на дату закінчення строку дії кредитного договору має заборгованість перед банком у вказаному розмірі, яка ним добровільно не сплачується, а тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог АТ Ідея Банк.

Доводи апеляційної скарги про відсутність заборгованості відповідача перед АТ Ідея Банк за кредитним договором будь-якими належними доказами у справі не підтверджуються.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді