Дата документу 07.04.2020 Справа № 333/3723/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1405/20 Головуючий у 1-й інстанції: Наумова І.Й.
Є.У.№ 333/3723/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Базикіна О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Керівника Запорізької міської прокуратури №2 Запорізької області, який діє в інтересах держави та представляє інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про визнання спадщини відумерлою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Керівник Запорізької міської прокуратури №2 Запорізької області Маслюк О.М., який діє в інтересах держави та представляє інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.

Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно - квартира АДРЕСА_1 . Спадкоємці за законом та заповітом із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до державної нотаріальної контори не зверталися. Посилаючись те, що на спадкове майно ОСОБА_2 ніхто не претендує, заявник просив на підставі ст. 1277 ЦК України визнати спадщину відумерлою та передати її у власність територіальної громади міста Запоріжжя.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2019 року заяву Керівника Запорізької міської прокуратури №2 Запорізької області Маслюк О.М., який діє в інтересах держави та представляє інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 ), до складу якої входить квартира, площею 37,11 м2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнано відумерлою та передано її у власність територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (пр-т. Соборний,206, м. Запоріжжя, 69105, ).

Судове рішення мотивовано тим, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори спадкоємці не звернулися, з часу смерті ОСОБА_2 минуло більше одного року, а тому наявні підстави для визнання спадщини після смерті останньої у вигляді квартири відумерлою та передання її власність територіальної громади міста.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і залишення заяви прокурора без розгляду ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи. Заявник зазначає, що є сином ОСОБА_2 , про смерть матері дізнався у грудні 2019 року. З березня 2018 по теперішній час займався волонтерською діяльністю та постачав продукти до 95 бригади в зону проведення АТО, збираючи їх по всій Україні. До нотаріальної контори звернувся 19 грудня 2019 року із заявою про прийняття спадщини, а 20 грудня 2019 року отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Бажає поновити своє право на спадщину, а тому існує спір про право, який вирішується у позовному провадженні, що у відповідності до норм статті 294 ЦПК України передбачає залишення заяви про визнання спадщини відумерлою без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги - безпідставними. Вважає, що оскаржуваним рішенням права ОСОБА_1 не порушені, оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті своєї матері, із заявою про визначення додаткового строку для подання відповідної заяви до суду не звертався. Доводи апеляційної скарги про перебування ОСОБА_1 в зона АТО належними і допустимими доказами не підтверджені, а додані до апеляційної скарги відповідні довідки є неналежними доказами.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Суд визнав причини неявки заявника неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, заперечення прокурора, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Задовольняючи заяву прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що протягом року з дня відкриття спадщини ніхто із спадкоємців померлої ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався, а тому на підставі ст. 1277 ЦК така спадщина має бути визнана відумерлою.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному з`ясуванні фактичних обставин справи, а тому з ними не можна погодитись.

За змістом ч.1,2 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно зі ст. ст. 293,294 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про визнання спадщини відумерлою.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилася спадщина - квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6-7, 21).

Згідно з інформацією КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради від 24.06.2018 р. (а.с. 22), 24.04.2018 р. до даної установи надійшов труп ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (лікарське свідоцтво про смерть № 1496, розтин 21.04.2018). Труп довгий час рідними не затребуваний, смерть зареєстрована КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради в міському відділі ДРАЦС м. Запоріжжя (актовий запис № 2869 від 03.05.2018). Труп похований СКП «Запорізька ритуальна служба» 19.10.2018 року.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с. 13, 14, 15) що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, будь-які особи за прийнятим спадщини до нотаріальної контори не звертались.

Надавши оцінку вказаним доказам, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав, визначених ст. 1277 ЦК України, для визнання спадщини відумерлою.

Разом з тим, із доданих до апеляційної скарги письмових доказів убачається, що спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 , 1974 року народження, який не був залучений до участі у розгляді справи, хоча судом вирішувалося питання, у тому числі, і про його права і обов`язки як спадкоємця першої черги.

Як зазначав ОСОБА_1 у апеляційній скарзі, він не був обізнаний про смерть своєї матері, оскільки з 16.03.2018 по 05.04.2019 перебував у відрядженні у зоні проведення АТО, на підтвердження чого додав до апеляційної скарги відповідні письмові докази.

Аналіз фактичних обставин свідчить про наявність спору про право між територіальною громадою і спадкоємцем першої черги, який має розглядатися не в порядку окремого провадження, а в позовному проваджені.

Доводи прокурора про те, що додана до апеляційної скарги довідка ТОВ «Оскар 2000» від 03.03.2020 про перебування ОСОБА_1 у відрядженні з 18.03.2018 по 05.04.2019 в зоні АТО є неналежними доказами, оскільки юридична особа, яка видала відповідну довідку, припинена ще 16.04.2019, а отже у спадкоємця відсутні поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, не спростовують висновки апеляційного суду про наявність спору про право між спадкоємцем і територіальною громадою.

Поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини не є предметом дослідження під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , оскільки апеляційним судом не вирішується питання про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Та обставина, що на час перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку спадкове майно вже передано у власність територіальної громади, про що внесено відповідний запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, не є перешкодою для перегляду оскаржуваного рішення за апеляційною скаргою особи, яка не була залучена до участі у розгляді справи.

Із заявою про поворот виконання судового рішення ОСОБА_1 не звертався, а тому вказане питання судом апеляційної інстанції не вирішується.

Частиною 1 ст. 377 ЦПК України передбачено, що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 255 і 257 цього Кодексу.

Викладене свідчить про те, що між територіальною громадою і спадкоємцем, який не був залучений до розгляду цієї справи, існує спір про право, який має розглядатися не в окремому, а в позовному провадженні, а тому оскаржуване рішення відповідно до ст.ст.377, 294 ч.6 ЦПК України підлягає скасуванню, а заява прокурора - залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя 25 вересня 2019 року у цій справі скасувати.

Заяву Керівника Запорізької міської прокуратури №2 Запорізької області Маслюка Олександра Миколайовича, який діє в інтересах держави та представляє інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Роз`яснити прокурору і територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради їх право на звернення до суду за захистом порушеного права в порядку позовного провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді: М.С.Гончар

Г.С. Подліянова