Номер провадження: 22-ц/813/3711/20
Номер справи місцевого суду: 499/409/19
Головуючий у першій інстанції Погорєлов І. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на заочне рішення Іванівського районного суду Одеської області від 09 вересня 2019 року у складі судді Погорєлова І.В.,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 19059,02 грн, а також понесених судових витрат.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до заяви №б/н від 01.06.2009 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Проте, в порушення умов договору, відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатив, що стало підставою для звернення до суду. Позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 19059,02 грн, з яких 7235,70 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4122,56 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 00,00 грн - заборгованість за відсотками, 5552,17 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 764,83 грн - нараховано пені за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 883,76 грн - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 09 вересня 2019 року позов задоволено частково; стягнено з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 7235,70 грн та судовий збір у розмірі 729,98 грн; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати в частині не задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити; в іншій частині рішення залишити без змін; стягнути з відповідача судові витрати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що підпис відповідач поставив саме в заяві позичальника, яким засвідчив те, що він повністю згодний з умовами кредитування та отримання кредиту саме на таких умовах. З банківської виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Суд у рішенні зазначив суму до стягнення тільки за тілом кредиту у розмірі 15681,22 грн, що є невірним, оскільки судом не враховано прострочену суму заборгованості за тілом. Отже, суд безпідставно звільнив відповідача від відповідальності щодо погашення іншої складової, а саме заборгованості за простроченим тілом кредиту. Заперечень щодо Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, відповідачем не надано. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків за кредитом. Посилання на висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17 (постанова від 03.07.2019) є бездоказовим і безпідставним. Суд, не маючи заперечень відповідача, замість нього навів доводи проти вимог позивача і відмовив банку у цих вимогах, не посилаючись на жодний доказ іншої сторони спору. Суд не мав приймати до уваги висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17 (постанова від 03.07.2019), оскільки він був зроблений в іншій конкретній справі за інших правовідносин сторін, коли відповідачем заперечувалися такі умови договору як погоджені між сторонами у належний спосіб. У даній справі договір у встановленому порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, як і не спростовувалося його укладення і не укладення, що свідчить про його згоду з усіма умовами цього договору.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Враховуючи наведене, справа розглянута в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

01.06.2009 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір у вигляді надання кредитної лінії шляхом підписання заяви.

Також, відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 01.06.2009 місячна базова відсоткова ставка, що нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році, - 2,5% в гривнях. Розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менш 50 грн та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості складається з пені 1 та пені 2, де пеня 1 = базова відсоткова ставка за договором / 30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менш 30 грн щомісячно, нараховується 1 раз на місяць, за наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 або більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів - 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісії. Відсоткова ставка щомісячно на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 3,75% в гривнях. Наведена довідка була підписана відповідачем.

З розрахунку суми боргу вбачається, що заборгованість відповідача станом на 17.04.2019 становить 19059,02 грн, з яких 7235,70 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4122,56 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 00,00 грн - заборгованість за відсотками, 5552,17 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 764,83 грн - нараховано пені за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100,00 грн, 500,00 грн штраф (фіксована частина), 883,76 грн - штраф (процентна складова).

Відповідач доказів, які б спростовували позицію позивача та контррозрахунок не надав.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Статтею 525 ЦК заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Вбачається з матеріалів справи, що відповідач отримав від позивача кредитні кошти, що підтверджується наведеними заявою, довідкою, які мають природу кредитного договору, розрахунком заборгованості, а також банківською випискою за період з 01.06.2009 по 17.04.2019, з якої вбачається використання відповідачем кредитних коштів.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також враховуючи, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Також, позивач, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Тарифи банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщений на сайті: https://privatbank.ua/terms/,як на невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Витяг з Умов розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву.

Однак, як вбачається з підписаної відповідачем довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 01.06.2009 нею встановлено відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Отже, стороною позивача доведено, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У зв`язку з наведеним, недоречним є посилання суду першої інстанції на правовий висновок, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17).

Таким чином, враховуючи, що заборгованість за тілом кредиту складає 7235,70 грн, оскаржене рішення необхідно скасувати в частині відмови в позовних вимогах про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 4122,56 грн, за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання у розмірі 5552,17 грн, за нарахованою пенею за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн у розмірі 764,83 грн, штрафу у розмірі 500,00 грн (фіксована частина), штрафу у розмірі 883,76 грн (процентна складова), що підтверджено розрахунком банку і не спростовано відповідачем.

При цьому, правова позиція щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту викладена у постанові Верховного Суду у справі №365/159/19 від 12.02.2020.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржене рішення скасувати в частині вимог, у задоволенні яких відмовлено, судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 4122,56 грн, за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання у розмірі 5552,17 грн, за нарахованою пенею за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн у розмірі 764,83 грн, штрафу у розмірі 500,00 грн (фіксована частина), штрафу у розмірі 883,76 грн (процентна складова), а також судові витрати (1921 грн та 2881,50 грн).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Іванівського районного суду Одеської області від 09 вересня 2019 року скасувати в частині відмови в задоволенні вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, пені та штрафу, судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 4122,56 грн, за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання в розмірі 5552,17 грн, за нарахованою пенею за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн у розмірі 764,83 грн, штрафу в розмірі 500,00 грн (фіксована частина), штрафу в розмірі 883,76 грн (процентна складова), судові витрати в розмірі 4802,50 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: