Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

з участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дарахівська сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області, про повернення самовільно зайнятої частини земельної ділянки та усунення перешкод в її користуванні,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у березні 2015 року звернулись до суду із позовом до ОСОБА_4 , третя особа Дарахівська сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області, про повернення самовільно зайнятої частини земельної ділянки та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , кожен окремо, є суміжними землекористувачами земельних ділянок на території Дарахівської сільської ради Теребовлянського району.Згідно з висновком експертів судової земельно-технічної експертизи зовнішні межі та конфігурація земельних ділянок, якими фактично користуються землекористувачі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), не відповідають конфігурації схеми планово- картографічних матеріалів М 1:2000 с. Дарахів Теребовлянського району від 1964 року. Враховуючи точність масштабу 1:2000 планово-картографічних матеріалів с. Дарахів Теребовлянського району розбіжності лінійних промірів по межі ділянок можуть становити не менше 0.40 м.Площа зміщення земельної ділянки зі сторони ОСОБА_4 в сторону земельної ділянки ОСОБА_2 складає 43 кв.м, а площа зміщення земельної ділянки зі сторони ОСОБА_4 в сторону земельної ділянки ОСОБА_1 складає 170 кв.м. Позивачі вважають, що їх право землекористування порушено зі сторони відповідача, і просять зобов`язати ОСОБА_4 повернути їм самовільно зайняті частини земельних ділянок та усунути перешкоди у користуванні ними.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 позов підтримали із мотивів, викладених у ньому, на та підставі доказів, які подані суду, просять його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 позову не визнав із мотивів, викладених у відзиві на позов, з якого вбачається, що право позивачів на землю, за захистом якого вони звернулись до суду із вказаним позовом до ОСОБА_4 , у них не виникло, вони не набули та не оформили відповідно до вимог закону прав на земельні ділянки, такі земельні ділянки на час звернення позивачів до суду із позовом та розгляду справи судом не сформовані та не зареєстровані у встановленому законом порядку. Вважає, що відповідач не захоплювала частин земельних ділянок позивачів та не чинила їм перешкод у користуванні ними. У задоволенні позову просить відмовити.

Представник третьої особи Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Сивульська М.М. у судовому засіданні вказала, що між позивачами і відповідачами тривалий час існує спір про право користування земельними ділянками, однак захоплення земельних ділянок позивачів відповідачем немає, що підтверджується рішеннями комісії при сільській раді, які проводили обстеження земельних ділянок сторін.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 , кожен окремо, є суміжними землекористувачами земельних ділянок в с. Дарахів Теребовлянського району Тернопільської області. На праві користування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 НОМЕР_1 ) площею 0,60 га; ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) ( АДРЕСА_2 ) - земельна ділянка № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) площею 0,30 га.; ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) - земельна ділянка № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), площею 0,33 га.

Рішенням Дарахівської сільської ради від 17 серпня 1995 року № 30 передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_4 0,84 га землі, з яких - 0,59 га для ведення особистого підсобного господарства, 0,25 га для обслуговування житлових будівель та господарських будівель.

У 2014 році в зв`язку з приватизацією ОСОБА_4 землі проведено кадастрові зйомки (обміри) земельної ділянки відповідача. Складений кадастровий план зафіксував, що земельна ділянка ОСОБА_4 не відповідає відомостям земельно-кадастрової документації, планово-картографічним матеріалам с. Дарахів. Відповідачем захоплено частини земельних ділянок, які повинні перебувати в користуванні позивачів, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . Акту погодження меж суміжного землекористування підписано не було. Рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_4 Дарахівською сільською радою не прийнято.

Правовстановлюючі документи у сторін на ці земельні ділянки відсутні.

Згідно з висновками експерта, який проводив судові земельно-технічні експертизи від 26 серпня 2015 року № 316/15-22 та від 18 квітня 2016 року № 65/16-22 розмір (площа) земельної ділянки, якою користується ОСОБА_2 , враховуючи точність облікової одиниці, відповідає схемі планово- картографічних матеріалів с. Дарахів від 1964 року та земельно-кадастровій книзі Дарахівської сільської ради; розмір (площа) земельної ділянки, якою користується ОСОБА_4 більша і не відповідає схемі планово картографічних матеріалів с. Дарахів від 1964 року та земельно-кадастровій книзі Дарахівської сільської ради, а розмір (площа) земельної ділянки, якою користується ОСОБА_1 менша і не відповідає схемі планово-картографічних матеріалів с. Дарахів від 1964 року та земельно-кадастровій книзі Дарахівської сільської ради.

Зовнішні межі та конфігурація земельних ділянок, якими фактично користуються землекористувачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , не відповідають конфігурації схеми планово-картографічних матеріалів с. Дарахів Теребовлянського району за 1964 рік. Площа зміщення земельної ділянки зі сторони ОСОБА_4 в сторону ОСОБА_2 складає - 43 кв.м. Площа зміщення земельної ділянки зі сторони ОСОБА_4 в сторону земельної ділянки ОСОБА_1 складає - 170 кв.м.

Житлові будинки та господарські споруди ОСОБА_2 та ОСОБА_1 збудовані в межах дотримання необхідних вимог. Житловий будинок ОСОБА_4 відповідає схемі планово-картографічних матеріалів с.Дарахів від 1964 року, де стіна житлового будинку проходить безпосередньо по межі. Ділянка площею 12 кв.м виділялась в особисте користування ОСОБА_2 із правом безперешкодного доступу ОСОБА_4 до конструктивних елементів житлового будинку на період його ремонту й обслуговування.

Будучи допитаним у судовому засіданні судовий експерт Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_7 , складені ним висновки у справі за результатами проведених судової земельно-технічної експертизи від 26 серпня 2015 року № 316/15-22, додаткової судової земельно-технічної експертизи від 18 квітня 2016 року № 65/16-22 підтримав у повному обсязі.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 23 травня 2018 року, прийнятої за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_4 на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 08 грудня 2016 року, Верховний Суд вказав суду першої інстанції під час нового розгляду на необхідність при вирішенні вказаного спору перевірити, коли позивачі набули право на земельні ділянки, на якій правовій підставі позивачі користуються земельними ділянками та які їх права були порушені.

Згідно з ч.1 ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язквими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Судом встановлено, що рішенням Дарахівської сільської ради Теребовлянського району від 1 серпня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» матері позивача ОСОБА_1 ОСОБА_8 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0.69 га, з яких 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0.36 га для ведення особистого селянського господарства. Правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку на ім"я ОСОБА_8 позивачем ОСОБА_1 до суду не надано.

Рішенням цієї ж ради від 27 квітня 1995 року № 18 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» чоловікові позивача ОСОБА_2 ОСОБА_9 передано у власність земельну ділянку загальною площею 0.84 га, з яких 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0.59 га для ведення особистого селянського господарства. Правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку на ім"я ОСОБА_9 позивачем ОСОБА_2 до суду не надано.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2009 року, виданого державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори за реєстром №1-1866, ОСОБА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_8 успадкувала житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 . Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано Теребовлянським бюро технічної інвентаризації за позивачем 30 грудня 2009 року.

Відповідно до ч.1,2 ст.120 Земельного кодексу України у редакції, яка діяла на час виникнення у ОСОБА_1 права власності житловий будинок з надвірними будівлями, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або

споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій

вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах,

встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або

споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача

переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка

зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину

земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на

земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження

до набувача переходить право користування тією частиною земельної

ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка

необхідна для їх обслуговування.

Враховуючи зазначені норми закону до ОСОБА_1 після успадкування житлового будинку з надвірними будівлями та його реєстрації, тобто 30 грудня 2009 року, до неї перейшло право користування на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у розмірі 0.25 га, тобто у тому розмірі, який належав попередньому її власникові ОСОБА_8 .

Позивачем до суду не подано доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_4 захопила частину її земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, і в якому саме розмірі.

Із долучених до справи висновків експерта, який проводив у справі судові земельно-технічні експертизи, суду неможливо зробити висновок про те, чи площа зміщення земельної ділянки зі сторони ОСОБА_4 в сторону земельної ділянки ОСОБА_1 , яка складає 170 кв.м, відноситься до площі земельної ділянки ОСОБА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а тому суд вважає, що її право землекористувача на цю частину земельної ділянки не порушено.

Судом також з`ясовано, що ОСОБА_2 стала власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_4 20 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_6 , виданого виконавчим комітетом Дарахівської сільської ради Теребовлянського району 20 вересня 2012 року, та витягом про державну реєстрацію прав від 20 вересня 2012 року.

Рішення органу місцевого самоврядування про надання ОСОБА_2 земельних ділянок у власність чи користування після того, як вона стала власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, до суду позивачем не подано.

Згідно із ч.1,2 ст.120 Земельного кодексу України у редакції, яка діяла на час виникнення у ОСОБА_2 права власності житловий будинок з надвірними будівлями, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною

ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула

право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені

на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи,

переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на

якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на

земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття

права власності на ці об`єкти до набувача переходить право

користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих

самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього

землекористувача.

Враховуючи зазначені вимоги закону, у ОСОБА_2 , яка стала власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_4 20 вересня 2012 року, виникло право лише на ту частину земельної ділянки, на якій розміщені ці об`єкти нерухомого майна.

З огляду на наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 не захоплювала частини земельної ділянки ОСОБА_2 , право на яку вона набула у вересні 2012 року, а тому право користування на вказану земельну ділянку відповідачем не порушено.

Суд не приймає до уваги довідок виконавчого комітетеу Дарахівської сільської ради Теребовлянського району від 20 червня 2020 року №№ 927,928, в яких міститься інформація про площі земельних ділянок, якими користуються позивачі, оскільки, на думку суду, такі довідки не вказують правової підстави користування позивачами цими земельними ділянками, як цього вимагає Верховний Суд у своїй постанові від 23 травня 2018 року.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги з`ясовані обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції від 23 травня 2018 року, суд вважає, що відповідачем ОСОБА_4 право позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_10 на користування земельними ділянками не порушено, а тому у задоволенні їх позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.76-80, 263-265, 417 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дарахівська сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області, про повернення самовільно зайнятої частини земельної ділянки та усунення перешкод в її користуванні відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 26 жовтня 2020 року.

Суддя Теребовлянського

районного суду Л.С.Ромазан