Справа №: 272/928/20
Провадження № 2/272/492/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді - Палазюк В.М.,

з участю секретаря судового засідання - Смолінської І.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив :

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка проживала в АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 та площею 0,61 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 . При проведенні замірів було встановлено, що фактична загальна площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,5872 га. та складається з трьох земельних ділянок площами: 0,1572 га., 0,13 га., 0,30 га., які розташовані по АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. Крім того, ОСОБА_1 отримав свідоцтво на право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , однак спадщину не приймала та на неї не претендує. Позивач не може оформити свої спадкові права в повному обсязі, оскільки на житловий будинок і земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власниці (спадкодавиці). Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на вищезазначене спадкове майно, як на спадщину за законом після смерті матері. Судові витрати з відповідачки не стягувати.

У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, направили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши надані позивачем та його представником документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , яка проживала в АДРЕСА_1 (а.с. 5,11,13). Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 та площею 0,61 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 (а.с. 14,15,16,17). При проведенні замірів було встановлено, що фактична загальна площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,5872 га. та складається з трьох земельних ділянок площами: 0,1572 га, 0,13 га. 0,30 га., які розташовані по АДРЕСА_1 (а.с. 16, 33). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавицею на час відкриття спадщини (а.с. 6,9,11,13,34). Крім того, ОСОБА_1 отримав свідоцтво на право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12). Відповідачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , однак спадщину не приймала. Інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, немає (а.с. 7,10,13,34,36). Позивач не може оформити свої спадкові права в повному обсязі, оскільки на житловий будинок і земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя спадкодавця (а.с. 18,20).

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 п. п. «б» п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; прийняття спадщини.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що спадкодавець була власником житлового будинку та земельних ділянок та позивач має право на їх спадкування, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити в звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, про що свідчить відмова нотаріуса, тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи клопотання позивача суд не стягує з відповідачки на його користь судові витрати.

Керуючись ст.ст.4, 76 - 89, 200, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 ; та на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства : площею 0,1572 га, площею 0,13 га. та площею 0,30 га., які розташовані по АДРЕСА_1 , як на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 27.10.2020 року.

Суддя:В. М. Палазюк