Справа № 449/887/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2020 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Борняк Р.О.,

за участю секретаря судових засідань: Баран П.Д.,

представника відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , звернулась до суду із позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: с. Тучне, Перемишлянський район, Львівська область, паспорт серія НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою: с. Свіржські Глібовичі,Перемишлянський район, Львівська область, паспорт серія НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , додаткові витрати на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі - 6793,81 (шість тисяч сімсот дев`яносто три гривні вісімдесят одну копійку) грн.

Позов обгрунтовує тим, що між нею ОСОБА_2 , та відповідачем - ОСОБА_3 11.08.2012 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 .

Відповідачем подано позов про розірвання шлюбу, однак рішення суду по даній справі ще немає.

У шлюбі у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Разом із відповідачем вони не проживають із лютого 2016 року, з цього часу батько жодним чином не цікавиться розвитком дитини, матеріально не допомагає, участі у вихованні дитини не бере.

30.05.2019 Перемишлянським районним судом Львівської області винесено судовий наказ, яким стягнено із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, сина - ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить близько 850 грн. щомісячно.

Однак, даних коштів не достатньо для належного утримання дитини, забезпечення його

повноцінним лікуванням.

Звертає увагу, що у віці 2-ох років і 5-ти місяців наш син отримав лінійний перелом лівої скроневої кістки, що підтверджується обстеженням Центру медичних інновацій від 22.07.2017, протокол № 1197.

Після отримання дитиною зазначеної травми було проведено довготривале та дороге лікування, проводилися періодичні обстеження, здачі аналізів та інші дії, необхідні для перевірки стану здоров`я дитини.

Крім цього, 01.08.2018 було проведено МРТ головного мозку ОСОБА_4 та надано висновок в якому зазначено, що в сина перивентрикулярне вогнище у білій речовині (в ділянці заднього рогу лівого бокового шлуночка) - слід розцінювати, як наслідок перенесеного перинатального гіпоксико-ішемічного ураження; дрібні, поодинокі неспецифічні вогнищеві зміни субкортикально у лобних відділах зліва.

Зазначає, що після перенесення важкої травми, дитина почала постійно хворіти, оскільки був ослаблений імунітет через травму та прийом ліків.

На лікування зазначеної травми витрачено значну суму коштів, дитина і на сьогоднішній день потребує періодичних обстежень у лікарів, покращеного харчування для зміцнення організму, прийому вітамінів та інших лікарських препаратів.

Наголошує, що документально підтвердити у суді, на жаль, усієї суми коштів потрачених на лікування сина, яка в декілька разів більша, ніж зазначена у ціні позову, немає можливості, оскільки отримати квитанції про оплату усіх платні процедур, проведених ОСОБА_4 , не було можливості.

Звертає увагу, що станом на липень 2019 року, документально підтверджені витрати на лікування сина становлять 13587,62 (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень шістдесят дві копійки) грн..

В призначене судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, , позов підтримує повністю.

В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що свої майнові вимоги, позивачка пов`язує у зв`язку із отриманою дитиною травмою в 2017 році і в докази цього додала відповідні чеки.

Звертає увагу, що половина долучених чеків містять не тільки противірусні препарати, які призначались дитині сімейним лікарем, а й інші препарати, які не могли призначатися дитині віком до 5 років.

Припускає, що такі могли призначатися іншим дітям, які знаходяться на її утриманні.

Зазначає, що після отриманої травми, матір не зверталась у Свірзьку амбулаторію у зв`язку із отриманою травмою дитиною.

Таким чином наголосила, що позов вони з відповідачем визнають частково, а саме на придбання матір`ю ліків на суму 1160, 30 грн. з підстав зазначених у письмових поясненнях долучених до матеріалів справи.

Додатково просить звернути увагу, що відповідач недавно переніс операцію і на даний час не може працювати за станом здоров`я, а також у сім`ї в якій він проживає, є молодша дитина з діагнозом синдромом «дауна», тобто є інвалідом з дитинства.

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 11.08.2012 р., ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб 11.08.2012 р. Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_2 присвоєно прізвище « ОСОБА_2 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 17.02.2015 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Судовим наказом Перемишлянського районного суду Львівської області від 30.05.2019 р., вирішено стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_1 від 14.09.2005 р., що проживає за адресою: с.Тучне Перемишлянського району Львівської області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_2 від 13.09.2012 р., РНОКПП - НОМЕР_3 , що проживає за адресою: с.Свірзькі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області, аліменти на утримання дитини, сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

Як вбачається із протоколу №1197 Установи благодійного фонду «Центр медичних інновацій», при обстеженні пацієнта ОСОБА_4 , у останнього було виявлено: лінійний перелом лівої скроневої кістки з поширенням на пірамідку, соскоподібний відросток до антрума.

Згідно МРТ головного мозку, проведеного лікарем-рентгенологом - ОСОБА_8 , у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено перивентикулярне вогнище у білій речовині (в ділянці заднього лівого бокового шлуночка), як наслідок перенесеного перинатального гіпоксико-ішемічного ураженні. Дрібні, поодинокі неспицифічні вогнищеві зміни субкортикально у лобних відділах зліва.

Відповідно до заключення лікуючого лікаря міської дитячої клінічної лікарні ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз ВЧМТ. Забій головного мозку легкого ступеню важкості. Лінійний перелом лівої кістки. Забійна гематома чола. Лікування: анельгетики, ноотропи, полівітаміни, вушні краплі. Рекомендації: пірацетам, супрадін.

Згідно відповіді в.о. головного лікаря Перемишлянської центральної районної лікарні від 05.09.2019 року №741, ОСОБА_2 , мешканка с.Свіржські Глібовичі, за період з липня 2017 року по теперішній час для консультації та лікування у невролога для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після отримання ним травми голови та інших неврологічних захворювань, не зверталася.

Відповідно до відповіді лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.Свірж від 20.09.2019 р., №1, мешканка с.Свіржські Глібовичі Перемишлянського району Львівської області, для консультації та лікування своєї дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримав травму голови 22.07.2017 року, не зверталась. Дитина знаходилась на обстеженні та лікуванні у відділенні нейрохірургії Львівської міської дитячої клінічної лікарні по вул. П.Орлика, 4.

Згідно Виписки з історії хвороби Вольської лікарні Ім. ААнни Гостинської від 27.08.2019 р., ОСОБА_3 поступив у таку 27.08.2019 р., після генералізованого припадку. Виписаний за власним бажанням.

Як вбачається із довідки виданої лікарем Амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.Свірж, від 20.11.2019 р., №157, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до дітей, які часто хворіють вірусними простудними захворюваннями верхніх дихальних шляхів.

Дитина знаходилась на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря Свірзької амбулаторії у такі періоди: 03.02.2018 року, Д31.ГРВІ; 24.032018 року, Д31.ГРВІ; 29.09.2018 р., Д31.ГРВІ; 05.10.2018 р., Д31.ГРВІ; 17.12.2018 р., Д31.ГРВІ; 08.02.2019 р., Д31.ГРВІ; 18.03.2019 р., Д31.ГРВІ;

3.5.2019Д31.ГРВІ; 18.06.2019 р., Д31.ГРВІ, про що свідчить надана довідка.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після проведення довготривалого та дорогого лікування, а також проведення періодичних обстежень, здачі аналізів та інших дій необхідних для перевірки стану здоров`я дитини, в підтвердження чого додала квитанції, що підтверджують витрати на лікування дитини, квитанції платних процедур, медичні обстеження та діагнози дитини.

Згідно пояснень представника відповідача, які долучені до матеріалів справи, вони з відповідачем визнають частково у відповідності до дат, коли дитина хворіла, лікарських призначень у зв`язку з цим та наданих позивачкою доказів про придбання лікарських препаратів у дати, наближені до дат звернення до сімейного лікаря.

Зазначають, що якщо згідно позовних вимог неодноразові захворювання дитини позивач пов`язує з отриманою ним травмою 22.07.2017 року, то чеки за придбання ліків у 2016 році просять не враховувати.

Окрім цього, звертають увагу, що вони не визнають придбання ліків за чеками: №215566 від 24.07.2017 року, на суму 326,43, оскільки назви ліків не читаються; №88367 від 03.02.2018 року; №88448 від 04.02.2018 року (визнають частково на суму 227, 99); №48 від 03.05.2019 р.; №142422 від 19.06.2019 р., (визнають частково на суму 193, 50 грн.).

Також зазначають, що чеків на придбання ліків у зв`язку із хворобами 27.03.2018 року та 17.12.2018 року позивачем не надано.

Таким чином, з огляду на дати хвороби дитини, зафіксовані у його медичній карті та перелік призначених медпрепаратів сімейним лікарем у відповідності до віку дитини, визнають придбання матір`ю ліків на суму 1160, 30 грн.

Так, стаття 51 Конституції України визначає, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Аналогічна норма передбачена ст. 180 СК України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Стаття 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини 3 ст. 11 Закону батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з частиною 1 та 2 ст. 12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п. 18Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року до передбаченоїст.185СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою.

Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що чеки, які долучені до матеріалів справи та датовані 2016 роком, суд не приймає до уваги, як належні докази, оскільки позивач пов`язує здійснені нею витрати на придбання ліків, у зв`язку із отриманою травмою їхнім сином, хоча така була отримана останнім - 22.07.2017 року, тому вони не можуть бути враховані судом, як відповідний доказ та слугувати підставою для стягнення додаткових витрат на дитину і відповідно бути включені у суму зазначену позивачем.

Також суд не погоджується із представником відповідача, стосовно того, що чек №215566 від 24.07.2017 року на суму 326, 43 грн., є нечитабельним і відповідно не може братися до уваги судом, як доказ, оскільки з такого вбачаються препарати Сорцеф ( суспензія) та краплі вушні на суму 326, 43 грн., (такий приймається до уваги частково на суму 152,50 грн.).

Суд не бере до уваги, як докази квитанції до прибуткового ордера №4821 від 22.07.2017 року на суму 800 грн., та №5325 від 01.08.2018 року на суму 2630 грн., оскільки такі є благодійними внесками.

Суд бере до уваги чек №48 від 30.03.2018 року на суму 330, 40 грн. і чек №88448 від 04.02.2018 року на суму 261, 45 грн., оскільки такі наближені до дат звернень до сімейного лікаря та чек від 22.05.2019 року на суму 133,50 грн., оскільки анальгетики, відповідно до заключення лікуючого лікаря міської дитячої клінічної лікарні ОСОБА_9 , включались в лікування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом також не приймаються до уваги інші долучені копії квитанцій, оскільки в одних зазначені медичні препарати, які не могли призначатися дитині до 5 років, а інші не відповідають датам звернення до сімейного лікаря.

Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 83, 89, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою с.Тучне Перемишлянського району Львівської області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , додаткові витрати на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 2038 (дві тисячі тридцять вісім) гривень 15 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Львівського Апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складений 20 березня 2020 року.

Суддя Борняк Р.О.