Справа №2-3517/2003
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Неменко Ю.М., з участю представника стягувача за довіреністю Закоморіна М.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа № 2-3517/2003 від 13.04.2004 року таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 13.04.2004 року Дніпровським районним судом м.Херсона на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.12.2003 року у справі №2-3517/2003.

Заява мотивована тим, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.12.2003 року затверджено мирову угоду, відповідно до умов якої ОСОБА_2 зобов`язувався встановити порядок користування та розпорядження земельною ділянкою АДРЕСА_1 відповідно до існуючої межі внутрішнього розмежування огорожею згідно з планом землекористування за проектом складеним ДП «Херсонгеоінформ» та Актом від 03.03.2003 року «Про встановлення зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_1 », а також надав згоду на приватизацію і передачу у приватну власність земельну ділянку АДРЕСА_1 , загальною площею 477 кв.м., що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язався знести гараж, стіною якого є будинок, що належить ОСОБА_2 , відступити від будинку та розмежувати земельні ділянки огорожею. На підставі вищевказаної ухвали Дніпровським районним судом м. Херсона виданий виконавчий лист від 13.04.2004 року, який був пред`явлений до виконання до органів державної виконавчої служби. На сьогоднішній день виконавче провадження триває. На його переконання, видача виконавчого листа про примусове виконання умов мирової угоди, відбулась помилково, оскільки ухвала Дніпровського районного суду м. Херсона про затвердження мирової угоди не містила визначення заходів примусового характеру, а лише підтвердила наявність домовленості сторін щодо предмета спору, а тому виконавчий лист виданий помилково, в зв`язку з цим вважає, що виконавчий лист не підлягає виконанню.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 грудня 2018 року витребувано матеріали справи №2-3517/2003 та визначено, що судове засідання з розгляду заяви буде призначене після передачі матеріалів справи 2-3517/2003.

20.09.2019 року головуючому передані матеріали справи № 2-3517/03.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 вересня 2019 року прийнято заяву до провадження та призначено до розгляду на 11.11.2019 року. В судове засідання сторони не прибули, про причину неявки не повідомили. Розгляд відкладено на 14.01.2020 року.

25 листопада 2019 року від ОСОБА_3 надійшла заява в якій останній просив викликати в судове засідання в якості третьої особи - представника Бюро технічної інвентаризації та допитати свідків.

Листом від 26 листопада 2019 року за вих. №2-3517/2003/83976/2019 суд роз`яснив, що за приписами ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з повідомленням стягувача та боржника, участь інших осіб в судовому засіданні, допит свідків при розгляді питання не передбачений.

02 січня 2020 року від ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він просить об`єднати справи №2-3517 та №766/41569/17 та викликати в судове засідання свідків.

В судове засідання 14.01.2020 р. ОСОБА_1 не з`явився судова повістка повернута без вручення.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просив викликати в судове засідання свідків об`єднати справу №2-3517/03 та справу № 766/4159/17 та вважав можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Оскільки справа № 2-3517/03 розглянута за суттю шляхом затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, а в даному випадку розглядається заява в порядку виконання судового рішення, відсутні підстави для об`єднання її зі справою про стягнення збитків з ОСОБА_1 , внаслідок чого суд відмовив у задоволенні заявленого клопотання про об`єднання справ та допит свідків.

Судове засідання відкладене на 25.02.2020 року.

В судовому засіданні 25.02.2020 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Іпатов В.В. підтримали заяву в повному обсязі, посилаючись на те, що виконавчий лист не підлягає виконанню, оскільки мирова угода не встановлює дії зобов`язального характеру, які підлягають примусовому виконанню, а тому виконавчий лист виданий помилково.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 наполягав на тому, що виконавчий лист скасовано ухвалою судді Білої-Кисельової А.А., а суд в цьому складі зобов`язаний переглянути справу.

25.02.2020 року суд поновив з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами для з`ясування чинності ухвали на яку посилався ОСОБА_3 , оскільки остання згідно ЄДРСР скасована, в судовому засіданні оголошена перерва до 17.03.2020 року, направлені запити до архіву суду та до виконавчої служби для з`ясування питання чи перебуває виконавчий лист на виконанні.

26.02.2020 року надійшла з архіву справа № 666/808/15-ц, відповідь з виконавчої служби станом на 17.03.2020 року до суду не надходила, внаслідок чого в судовому засіданні оголошена перерва до 06.04.2020 року, направлений повторний запит до виконавчої служби.

На телефонний запит суду до виконавчої служби 02.04.2020 року до суду електронною поштою надійшла відповідь, датована 26.03.2020 року.

06.04.2020 року електронною поштою надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Іпатова В.В. про відкладення розгляду справи через карантин та бажання приймати участь в судовому засіданні.

Представник стягувача ОСОБА_3 вважав, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні. ОСОБА_3 роз`яснені правила карантину та необхідність його самоізоляції, виходячи з його віку.

Суд, розглянувши заяву про відкладення розгляду справи, заслухав думку представника стягувача, вважав можливим завершити розгляд справи у відсутність боржника та його представника, оскільки думка сторін була заслухана, а з`ясування обставин справи було відновлено лише для встановлення чи перебуває виконавчий лист на виконанні, що фактично визнавалося боржником, але заперечувалось представником стягувача.

В доповненнях 06.04.2020 р. ОСОБА_3 наполягав на тому, що суд зобов`язаний переглянути судове рішення, не існує таких законів на підставі яких ОСОБА_1 не виконує те, що повинний був зробити 16 років потому.

Суд, дослідив матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.12.2003 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно якої ОСОБА_2 зобов`язався встановити порядок користування і розпорядження земельною ділянкою АДРЕСА_1 відповідно до існуючої межі внутрішнього розмежування огорожею згідно з планом меж землекористування за проектом складеним ДП «Херсонгеоінформ» та Актом від 03.03.2003 року «Про встановлення зовнішніх меж земельної ділянки» ОСОБА_1 , а також дав згоду на приватизацію і передачу у приватну власність земельної ділянки АДРЕСА_1 загальною площею 477 кв.м, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 ОСОБА_1 зобов`язався знести гараж, стіною якого є будинок, який належить ОСОБА_2 , відступити від стіни будинку та розмежувати земельні ділянки огорожею. Провадження по справі закрите (справа № 2-3517/03 арк. справи 46).

13.04.2004 року на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.12.2003 року видано виконавчий лист (справа № 2-3517/03 арк. справи 47).

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 25.09.2006 року відмовлено ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.12.2003 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду (справа № 2-3517/03 арк. справи 71).

В подальшому, ОСОБА_2 ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 04.07.2007 року відмовлено у перегляді справи за нововиявленими обставинами, яка набула законної сили за ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 07.11.2007 року (справа № 2-3517/03 арк. справи 192).

З копії ухвали Дніпровського районного суду м.Херсона від 17.12.2015 р., що міститься в матеріалах цивільної справи № 2-3517/03 вбачається, що державним виконавцем незаконно закрито виконавче провадження, оскільки ОСОБА_1 не виконано вимоги мирової угоди, а саме відступлення від стіни будинку відбулося тільки частково, а гараж не знесений.

З матеріалів цивільної справи № 666/808/15-ц встановлено, що вищевказана ухвала скасована ухвалою Апеляційного суду Херсоснької області, а справа за скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця направлена на новий розгляду суду першої інстанції справа (справа 666/808/15ц - арк. справи 185-186).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.12.2017 р. ОСОБА_3 поновлено строк на звернення до суду зі скаргою, скарга задоволена, визнані дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Гапіної Н.В. з примусового виконання виконавчого листа № 2-3517, виданого Дніпровським районним судом м. Херсона 09.12.2003 року про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 в пользу ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , неправомірними; скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 0,6 від 26.08.2015 року, винесену державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Гапіною Н.В. (справа 666/808/15ц - арк. справи 238-239). Зазначена ухвала набула законної сили 08.02.2018 р. відповідно до постанови апеляційного суду Херсонської області (справа 666/808/15ц - арк. справи 386-390). Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що на час закінчення виконавчого провадження мирова угода виконана не була.

З відповіді відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Херсонській області Південного межрігіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 26.03.2020 року, що надійшло до суду електронною поштою 02.04.2020 року вбачається, що постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 20.02.2018 р. відновлено виконавче провадження № 7428 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3517 від 13.04.2004 року про затвердження мирової угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Постановою начальника Управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області від 09.07.2018р. виконавче провадження № 7428 передано до ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області для подальшого виконання.

18.07.2018 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області, у відповідності до п. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято виконавче провадження № 7428 до виконання.

18.01.2019 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що за вказаною адресою гараж відсутній. Земельні ділянки по АДРЕСА_2 розмежовані огорожею. Відступлення від стіни будинку здійснено, проте неможливо визначити довжину між огорожею по АДРЕСА_1 та будинком АДРЕСА_1 , необхідно залучення експерта для визначення, про що складено відповідний акт.

06.02.2019 р. державним виконавцем у відповідності до ч. 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» залучено спеціаліста Державного підприємства геодезії, картографії та кадастру «Херсонгеоінформ» для визначення існуючих меж внутрішнього розмежування огорожею згідно з планом меж землекористування за проектом складеним ДП «Херсонгеоінформ» та актом від 03.03.2003 року «Про встановлення зовнішніх меж земельної ділянки.

До теперішнього часу вирішується питання щодо залучення також і інших спеціалістів, в тому числі експертів, оскільки авансування витрат на залучення спеціаліста стягувачем не здійснені, внаслідок чого спеціалістам пропонується виконання робіт для визначення існуючих меж внутрішнього розмежування огорожею згідно з планом меж землекористування за проектом складеним ДП «Херсонгеоінформ» та актом від 03.03.2003 року «Про встановлення зовнішніх меж земельної ділянки» за рахунок коштів, які в подальшому будуть стягнуті з боржника.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001 у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до пунктів 6, 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 фактично посилається на те, що виконавчий лист видається у випадку, якщо виконанню підлягають дії примусового характеру, про що зазначено у преамбулі та ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий лист виданий на виконання мирової угоди.

За статтею 348 частиною першою ЦПК України (в редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа) за кожним рішенням, яке набрало законної сили або допущено до негайного виконання, за заявою особи, на користь якої постановлено рішення, видається один виконавчий лист.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на час видачі виконавчого документа, у виконавчому документі повинні бути зазначені резолютивна частина рішення.

Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися прав та обов`язків сторін та предмета позову.

У разі укладення сторонами мирової угоди за ч.4 ст. 179 ЦПК України (в редакції на момент затвердження мирової угоди) суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. В ухвалі повинні бути зазначені умови затверджуваної судом мирової угоди сторін.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (чинного, на момент затвердження мирової угоди, видачі виконавчого листа) виконанню державною виконавчою службою підлягають рішення, ухвали і постанови судів у цивільних справах

Пунктом 5 статті 3 вказаного Закону (на час затвердження мирової угоди) було передбачено, що мирові угоди, які затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Отже, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди такий вид судового рішення як ухвала відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, а на час видачі виконавчого листа виконанню підлягали, в тому числі ухвали суду.

За пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішення є інші заходи, передбачені рішенням.

Ухвала суду про затвердження мирової угоди є судовим рішенням, викладеним у формі ухвали. У виконавчому листі, виданому 13.04.2004 року, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» викладена резолютивна частина ухвали.

Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчийдокумент таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ст. 432 ч.ч.1,2 ЦПК України на час розгляду цієї заяви).

При цьому, припинення «з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншою підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після його видачі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на таке пред`явлення.

Суд вважає, що мирова угода передбачала вжиття примусових заходів та можливість її примусового виконання, оскільки ОСОБА_1 повинний був знести гараж, стіною якою є будинок, що належить ОСОБА_2 та відступити від стіни будинку та розмежувати земельні ділянки огорожею.

Суд звертає увагу також і на ту обставину, що виконавчий лист перебуває на виконанні з 2004 року, боржник ОСОБА_1 мав можливість оскаржити дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження тощо, вимога про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню через 14 років після відкриття виконавчого провадження, суд вважає способом уникнення виконання укладеної між ним та ОСОБА_2 мирової угоди, затвердженої судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий судовий розгляд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що випливає зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine, № 60750/00, § 43).

Оскільки мирова угода передбачала вжиття примусових заходів та можливість її примусового виконання, суд дійшов висновку, що виконавчий лист виданий не помилково, а тому відсутні підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню з підстав, передбачених ч.2 ст. 432 ЦПК України (в редакції на час розгляду цієї заяви).

Ухвала в повному обсязі складена в нарадчій кімнаті 06 квітня 2020 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 258-261, 432, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа № 2-3517/2003 від 13.04.2004 року таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус