Справа № 204/1982/20
Провадження № 2-з/204/37/20 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2020 суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з заявою представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акційне Товариство «СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акційне Товариство «СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. Разом з позовною заявою до суду надійшла заява від представника позивача про забезпечення вищевказаного позову, в якій він просив накласти арешт на рухоме майно відповідачки ОСОБА_4 , а саме автомобіль марки «OPEL СОМВО», державний знак НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу номер кузова НОМЕР_3 . В обґрунтування заяви вказав, що до суду було подано позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акційне Товариство «СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. Підставою для звернення до суду стали наступні обставини: 11 грудня 2019 року на вул. Космічній, 21 м. Дніпро сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «RENAULT KANGOO», державний знак НОМЕР_4 під управлінням ОСОБА_2 та автомобіля «OPEL СОМВО» державний знак НОМЕР_5 під управлінням ОСОБА_3 , в результаті якого автомобіль «RENAULT KANGOO» отримав значні механічні пошкодження та загорівся. За вказаним фактом 11.12.2019 р. поліцейським Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області стосовно водія автомобіля «OPEL СОМВО» державний знак НОМЕР_5 ОСОБА_5 . В було складено протокол про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_6 , за порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2020 року у справі № 201/14262/19 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП. Для визначення вартості пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної події автомобіля «RENAULT KANGOO», державний знак НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_2 , на підставі запиту представника позивача, проведено експертне автотоварознавче дослідження пошкодженого автомобіля та отримано висновок експертного автотоварознавчого дослідження №3437 від 17.03.2020 року згідно якого експертом ОСОБА_6 встановлено, що матеріальний збиток завданий автомобілю «RENAULT KANGOO», державний знак НОМЕР_4 внаслідок дорожньо-транспортної події 11 грудня 2019 року на дату оцінки складає 169 369 грн. 14 коп. За проведення незалежної експертизи сплачено 2980 грн. Так, згідно матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення власником автомобіля «OPEL СОМВО» державний знак НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу, номер кузова НОМЕР_3 є ОСОБА_4 . Оскільки протягом довгого часу ОСОБА_4 не прийнято будь-яких заходів до відшкодування збитків, завданих її автомобілем який є джерелом підвищеної небезпеки, ухиляється від будь-яких контактів з потерпілим, таким чином є підстави вважати, що даний об`єкт рухомого майна ( автомобіль) відповідачем може бути відчужено на користь третіх осіб, для уникнення майнової відповідальності та виконання судового рішення, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову передана судді Самсоновій В.В. 03 квітня 2020 року цивільною канцелярією суду.

Вивчивши заяву і матеріали додані до неї, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні рішення.

При цьому, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п. 4 цієї ж Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно же з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані же представником позивача ОСОБА_1 докази, враховуючи характер і зміст заявлених позовних вимог, не підтверджують тієї обставини, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а вказані ним обставини ґрунтуються лише на його припущеннях, а доказів на їх підтвердження суду не представлено. Крім цього, представником позивача ОСОБА_1 не надано доказів того, що даний автомобіль належить відповідачці ОСОБА_4 . В даній заяві представник позивача посилається на те, що відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, даний автомобіль належить саме відповідачці ОСОБА_4 на підставі свідоцтва серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу, номер кузова НОМЕР_3 , але в той же час, завіреної належним чином копії вищевказаного свідоцтва суду не надано. Крім цього, в заяві представника позивача про забезпечення позову та в матеріалах справи про адміністративне правопорушення маються суперечності, а саме: в заяві про забезпечення позову представник позивача зазначає номер кузова автомобіля «OPEL СОМВО» державний знак НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_3 , в той час, як на зворотній стороні схеми місця ДТП від 11.12.2019 року номер кузова автомобіля «OPEL СОМВО» державний знак НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_7 , а відтак неможливо встановити який саме номер кузова автомобіля є вірним.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним відмовити заявнику в задоволенні його заяви про забезпечення даного позову.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 76-81, 149, 150, 152, 153, 247, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акційне Товариство «СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою - відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова