Справа № 466/461/19 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/2943/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без участі учасників справи цивільну справу № 466/461/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 27 травня 2019 року ухваленого у складі судді Луців-Шумська Н.Л. у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

21 січня 2019 року позивач по справі Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 21 860,37 грн. за кредитним договором б/н від 20 жовтня 2006 року.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 27 травня 2019 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач АТ КБ «Приватбанк».

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає оскаржуване рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи.

Суд, відмовляючи у позові за спливом строку позовної давності, не врахував, що кредит надано з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач, отримавши кредитну карту, не лише активно користувався нею, а й неодноразово звертався до банку для її перевипуску, що означає приєднання карти з новим строком до її раніше відкритого клієнту карткового рахунку. Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці. Строк картки (з урахуванням її перевипуску) до кінця жовтня 2021 року. Посилається на те, що за договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі-зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Посилається на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах у справі № 591/8058/15-ц від 01.03.2018 року та справі № 743/150/17 від 27.02.2019 року.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що строки позовної давності не могли закінчитися, оскільки відповідачем здійснювалися платежі за Договором, що свідчить про переривання строків позовної давності. Останній платіж за договором здійснено 23.11.2018 року на суму 932,31 грн. Банком подано позовну заяву до суду у січні 2019 року, тобто в межах строку позовної давності. Факти часткової сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором вказують на вчинення відповідачем дій, що свідчать про визнання ним свого боргу, а тому, відповідно до ст.264 ЦК України, такі дії переривають перебіг позовної давності. Зазначені обставини судом не взято до уваги, що призвело до передчасних висновків про наявність підстав для відмови у позові.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі.

10 лютого 2020 року представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Жарським І.Р. надано суду Пояснення до апеляційної скарги на оскаржуване рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 27 травня 2019 року (а.с. 66-71).

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України Відзив на апеляційну скаргу суду не надано.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. ( ч.1 ст. 369 ЦПК).

За змістом ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до Договору № б/н від 20.10.2006 року, оформленого шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 17 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У Заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним і банком Договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді.

До кредитного договору Банк додав Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.8-13).

При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК).

Згідно ст. 634 ч.1 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого Договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

За приписами ст.ст. 526, 527,530 ЦК зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед Банком станом на 30.11.2018 року складає 21 860,37 грн. з яких: заборгованість за кредитом-15 617, 23 грн; заборгованість по відсотках за користування кредитом-4625,98 грн.; заборгованість за пенею та комісією- 100,00 грн.; штраф (фіксована частина)-500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1017,16 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем пропущено строки позовної давності, що є підставою для відмови у позові, зазначивши « Банк у позовній заяві зазначає, що кредитний ліміт надався з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Картка видавалася позивачу у зв`язку з оформленням заяви 13.12.2006 року. Позивач звернувся в суд з позовом 21.01.2019 року. Позивачем не надано доказів підтвердження того, що строк дії картки, виданої відповідачеві у зв`язку з оформленням заяви 13.12.2006 року не завершився і дія цієї картки тривала понад 9 років, а тому право вимоги позивача до відповідача про повернення заборгованості виникло з 21.01.2016 року».

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до укладеного договору № б/н від 20.10.2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 17 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із оплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши кредит, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконував у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 21 860,37 грн. станом на 30.11.2018 року.

Відповідно до п.9.12 Умов і Правил надання банківських послуг (далі Правил, Умов) Договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не інформує другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на цей же строк.

Згідно п.п. 3.1-3.1.3 Правил картка діє в межах визначеного нею строку. Строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця.

Із Розрахунку заборгованості за Договором №б/н від 20.10.2006 року вбачається, що відповідач активно користувався карткою та за його зверненням картка перевипускалася.

Під перевипуском карти слід розуміти випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом відображається та враховується на перевипущеній картці.

Строк дії картки відповідача ОСОБА_1 із врахуванням строку перевипуску до останнього дня 10.2021 року. (а.с.49).

За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі-зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.. 261 ЦК), а не закінчення строку дії картки.

У постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року по справі № 743/150/17, провадження № 61-8135св18 Верховний Суд прописав: «Висновок судів попередніх інстанцій про початок перебігу позовної давності з моменту внесення позичальником останнього платежу на погашення кредитної заборгованості є помилковим. Згідно з пунктом 2.1.1.2.11 Умов та Правил, які є складовою частиною кредитного договору, картка діє до останнього дня місяця, зазначеного на титульній сторінці карти, включно. За таким договором перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після настання чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі-зі спливом останнього дня дії картки». Відтак, перебіг позовної давності про повернення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто з 31 жовтня 2021 року при умові, якщо така не буде перевипущена.

Із позовної заяви встановлено, що Банк звернувся в суд з позовною заявою 21.01.2019 року, тобто в межах строку позовної давності.

Відмовляючи у позові за спливом строку позовної давності, суд першої інстанції не врахував, що відповідачем ОСОБА_1 здійснювалися платежі за Договором, що свідчить про переривання строків позовної давності. Із наданого Банком Розрахунку про рух коштів вбачається, що у 2018 році відповідачем вчинено 14 платежів із яких останній на суму 932, 31 грн. від 23.11.2018 року.

Часткова сплата відповідачем заборгованості за Кредитним договором вказує на вчинення відповідачем дій, що свідчать про визнання ним боргу. Відповідно до ст.264 ЦК такі дії переривають перебіг позовної давності.

Враховуючи те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.376 ч.1 п.3,4 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч.2 ст. 376 ЦК).

Відповідно до ст.ст. 133,141 ЦПК при ухваленні судового рішення суд проводить розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача (ч.2 п.1 ЦПК).

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3, 4, 383, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 27 травня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість за Кредитним договором №б/н від 20.10.2006 року у розмірі 21 860,37 грн., з яких: 15 617.23 грн.-заборгованість за кредитом; 4 625,98 грн.- заборгованість за процентами за користування кредитом; 100.00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 1017.16 грн.- штраф (процентна складова) та судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 4 802.50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2020 року

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк