Постанова

Іменем України

01 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 361/4500/17

провадження № 61-39638св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт»,

відповідач- ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «САБ-АРМАТУРА»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» на постанову Апеляційного суду Київської області від 22 травня 2018 року у складі колегії суддів: Березовенко Р. В., Лівінського С. В., Олійника В. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» (далі - ТОВ «ТД «Євротрубпласт»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «САБ-АРМАТУРА» (далі - ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що 11 серпня 2016 року ТОВ «ТД «Євротрубпласт» уклало з ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» договір поставки № 11/08/2016-ЕТП-1, згідно з яким постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити труби, комплектуючі й обладнання, а також супутні товари, партіями у кількості, асортименті та за цінами, узгодженими сторонами у рахунках-фактурах або специфікаціях до цього договору, чи визначеними у порядку, передбаченому ним.

11 серпня 2016 року ТОВ «ТД «Євротрубпласт» уклало з ОСОБА_1 договір поруки № 11/08/2016-ЕТП-2, згідно з яким він поручився перед кредитором за виконання обов`язків ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» за договором від 11 серпня 2016 року № 11/08/2016-ЕТП-1.

Із 11 серпня 2016 року до 14 вересня 2016 року позивач здійснив поставку продукції відповідачу на загальну суму 270 770,07 грн, проте зобов`язання ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» виконувало неналежним чином, тому виникла заборгованість у загальній сумі - 158 383,67 грн.

Позивач просив суд стягнути із відповідача ОСОБА_1 заборгованість за поставлений товар - 158 383,67 грн; відсотки за користування чужими грошовими коштами - 27 835,70 грн; інфляційні втрати - 19 947,56 грн; неустойку - 31 405,02 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТД «Євротрубпласт» заборгованість за договором поставки від 11 серпня 2016 року № 11/08/2016-ЕТП-1 у розмірі основного боргу - 158 384,63 грн, інфляційні втрати - 19 947,56 грн, відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі - 27 835,70 грн, неустойку - 22 649,37 грн, судовий збір - 3 432,26 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції, виходив з того, що ОСОБА_1 як поручитель ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» та відповідно солідарний боржник зобов`язання за договором не виконав, тому зобов`язаний сплатити заборгованість за договором поставки у розмірі, що відповідає розміру заборгованості, стягнутій із ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» рішенням Господарського суду м. Києва від 22 червня 2017 року, що набрало законної сили. Суд враховував, що поручитель відповідає у тому ж обсязі, що і боржник, тому збільшення обсягу відповідальності боржника є безпідставним.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Київської області від 22 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в позові. Стягнуто з ТОВ «ТД «Євротрубпласт» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 5 345,37 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована тим, що 02 листопада 2016 року ТОВ «ТД «Євротрубпласт» направило ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» претензію протермінове погашення заборгованості, а ОСОБА_1 письмову вимогу про сплату грошових коштів у сумі 158 383,67 грн до 10 листопада 2016 року. З позовом до суду позивач звернувся 28 липня 2017 року, тобто поза межами шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України, а отже порука припинилася, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (10 листопада 2016 року) не пред`явив вимоги до поручителя.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2018 року ТОВ «ТД «Євротрубпласт» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Київської області від 22 травня 2018 року, просило скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух справи у суді касаційної інстанції

30 серпня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

16 березня 2020 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про припинення поруки у зв`язку зі спливом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання та помилково не застосував частину четверту статті 559 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що відповідно до пункту 4.1 договору поруки строк дії поруки встановлено 5 років з моменту підписання договору, а згідно з пунктом 5.1 договору поставки сторони встановили строк виконання зобов`язання 15 днів з моменту передачі товару.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року, не пред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання є підставою для припинення зобов`язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана у липні 2018 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 11 серпня 2016 року ТОВ «ТД «Євротрубпласт» уклало з ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» договір поставки № 11/08/2016-ЕТП-1, згідно з яким постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити труби, комплектуючі й обладнання, а також супутні товари, партіями у кількості, асортименті та за цінами, узгодженими сторонами у рахунках-фактурах або специфікаціях до цього договору чи визначеними у порядку, передбаченому ним.

11 серпня 2016 року ТОВ «ТД «Євротрубпласт» уклало з ОСОБА_1 договір поруки № 11/08/2016-ЕТП-2, згідно з яким він поручився перед кредитором за виконання обов`язків ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» за договором від 11 серпня 2016 року № 11/08/2016-ЕТП-1.

Із 11 серпня 2016 року до 14 вересня 2016 року позивач здійснив поставку продукції відповідачу на загальну суму 270 770,07 грн, проте зобов`язання ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» виконувало неналежним чином, у зв`язку із чим виникла заборгованість у загальній сумі 158 383,67 грн.

ТОВ «ТД «Євротрубпласт» видало видаткові накладні: від 11 серпня 2016 року № ЕТП КВ 1108/028 на суму 30 660,85 грн; від 11 серпня 2016 року № ЕТП КВ 1108/029 на суму 32 045,00 грн; від 11 серпня 2016 року № ЕТП КВ 1108/027 на суму 34 730,38 грн; від 16 серпня 2016 року № ЕТП КВ 1608/028 на суму 161 506,80 грн; від 01 вересня 2016 року № ЕТП КВ 0109/019 на суму 1 798,74 грн; від 02 вересня 2016 року № ЕТП КВ 0209/033 на суму 6 426,00 грн; від 14 вересня 2016 року № ЕТП КВ 1409/033 на суму 3 602,30 грн.

Товар відпускався ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» згідно з довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей цього товариства: від 11 серпня 2016 року № 3156; від 11 серпня 2016 року № 3164; від 01 вересня 2016 року № 3488; від 02 вересня 2016 року № 3511; від 14 вересня 2016 року № 3705.

Відповідно до акта звірки взаєморозрахунків між ТОВ «ТД «Євротрубпласт» і ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» станом на 16 травня 2017 року заборгованість становила 158 383,67 грн.

02 листопада 2016 року ТОВ «ТД «Євротрубпласт» направило ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» претензію щодо термінового погашення заборгованості, а ОСОБА_1 - письмову вимогу про сплату грошових коштів у сумі 158 383,67 грн до 10 листопада 2016 року.

Рішенням Господарського суду м.Києва від 22 червня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» на користь ТОВ «ТД «Євротрубпласт» основний борг у сумі 158 384,63 грн, інфляційні втрати - 19 947,56 грн, відсотки за користування чужими грошовими коштами - 27 835,70 грн, неустойку - 22 649,37 грн, витрати зі сплати судового збору - 3 432,26 грн.

Господарський суд м. Києва у справі № 910/8408/17 встановив, що 11 серпня 2016 року між ТОВ «ТД «Євротрубпласт» (постачальник) та ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» укладено договір на поставку товару № 11/08/2016-ЕТП-1.

На виконання умов договору ТОВ «ТД «Євротрубпласт» передав, а ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» прийняв товар на загальну суму 270 770,00 грн, що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін видатковими накладними.

Покупець за поставлений товар здійснив часткову оплату в сумі 112 385,44 грн відповідно до платіжних доручень.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (стаття 837 ЦК України).

Відповідно до частини першої, другої статті 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з договором поставки від 11 серпня 2016 року постачальник зобов`язався поставити, а покупець - прийняти й оплатити труби, комплектуючі та обладнання, а також супутні товари, партіями у кількості, асортименті та за цінами, узгодженими сторонами у рахунках-фактурах або специфікаціях (додатках) до цього договору чи визначеними в порядку, передбаченому цим договором (пункт 1.1).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зістаттями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений її строк договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо у договорі не встановлений строк її дії і якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 545/1014/15-ц, провадження № 14-54цс18.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.1 договору поруки поручитель поручився перед кредитором за виконання обов`язку ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» щодо оплати товару за договором від 11 серпня 2016 року № 11/08/2016-ЕТП-1 (основний договір). Термін основний договір також включає всі рахунки-фактури, накладні, специфікації та додатки до договору, які були узгоджені в порядку, передбаченому договором постачання та відповідно є підставою для виникнення обов`язку боржника зі сплати грошових коштів на користь кредитора, що були укладені на момент підписання цього договору, або будуть узгоджені сторонами протягом дії основного договору.

Згідно з підпунктом 3.1 договору поруки поручитель зобов`язаний у разі порушення боржником обов`язку за основним договором самостійно виконати зазначений обов`язок боржника перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора в строк не пізніше двох банківських днів з моменту отримання вимоги перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, як і боржник, включаючи оплату основного боргу, процентів, неустойки, стягнення збитків та інших виплат, передбачених основним договором. У випадку виконання поручителем обов`язку боржника за основним договором, він набуває усі права кредитора щодо обов`язку боржника за основним договором, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Поручитель та боржник відповідають за виконання обов`язку, забезпеченого порукою, перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель не може висувати проти кредитора заперечення на підставі того, що кредитор попередньо не звернувся з вимогою оплати до боржника. Поручитель згоден з порядком та умовами узгодження партій товару, передбаченого основним договором, зобов`язується за цим договором впорядку поруки виконувати всі зобов`язання з оплати узгодженого боржником та кредитором товару. Поручитель не може заперечувати проти збільшення обсягу його відповідальності, якщо воно відбувається при зміні або виникненні зобов`язань боржника в порядку, визначеному основним договором.

Відповідно до підпункту 4.1. договору поруки договір набуває чинності з моменту його підписання і втрачає чинність через п`ять років з моменту його укладення, або в будь-якому разі не раніше закінчення строку дії основного договору.

02 листопада 2016 року ТОВ «ТД «Євротрубпласт» направило ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» претензію щодо термінового погашення заборгованості, а ОСОБА_1 письмову вимогу про сплату грошових коштів у сумі 158 383,67 грн до 10 листопада 2016 року.

Згідно здоговором поставки від 11 серпня 2016 року він вступає у силу з моменту підписання і діє до 31 грудня 2016 року, а в частині виконання зобов`язань, що виникли в період договору - до їх повного виконання. Всі додаткові угоди та інші домовленості про зміну умов договору, виражені в письмовій формі, які укладаються сторонами в ході виконання договору, вважаються додатками до нього і є його невід`ємними частинами.

Рішенням Господарського суду м.Києва від 22 червня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із ТОВ «НВП «САБ-АРМАТУРА» на користь ТОВ «ТД «Євротрубпласт» основний борг у сумі 158 384, 63 грн, інфляційні втрати - 19 947, 56 грн, проценти за користування чужими грошовими коштами - 27 835, 70 грн, неустойку - 22 649, 37 грн, судовий збір у сумі 3 432, 26 грн (а. с. 72).

Рішення господарського суду набрало законної сили 21 вересня 2017 року.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання 02 листопада 2016 року, до поручителя звернувся 28 липня 2017 року.

З урахуванням визначеного строку поруки - 5 років з моменту його укладення (11 серпня 2016 року), порука не припинилася, тому висновки суду апеляційної інстанції про припинення поруки не відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Верховний Суд зазначає, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, не звернув увагу, що відповідно до підпункту 4.1 договору поруки строк дії поруки встановлено 5 років з моменту підписання договору.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, виходив з доведеності обставин, на які посилався позивач на обґрунтування своїх вимог. Такі висновки є обґрунтованими та відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не виклав переконливі мотиви та висновки на спростування висновків суду першої інстанції.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 413 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом було скасовано судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України у постанові суду касаційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на задоволення касаційної скарги, судовий збір, сплачений позивачем за перегляд справи у суді касаційної інстанції, підлягає компенсації за рахунок відповідача.

З урахуванням сплаченого ТОВ «ТД «Євротрубпласт» судового збору за подання касаційної скарги - 7 128,00 грн, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТД «Євротрубпласт» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 7 128,00 грн.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» задовольнити.

Постанову Апеляційного суду Київської області від 22 травня 2018 року скасувати, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2018 року залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» 7 128 (сім тисяч сто двадцять вісім) грн 00 коп судового збору, сплаченого за розгляд справи у суді касаційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко