Справа 688/580/20
№ 2/688/381/20
Рішення

іменем України

10 червня 2020 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді Босюка В.А.

при секретарі Кулеші Л.М.,

з участю позивача, його представника адвоката Завістовського Б.В.,

представника відповідача адвоката Фуголь С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Київським районним судом м. Полтави в залі суду в м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Явір-2005» про встановлення факту перебування у трудових відносинах та зобов`язання внести до трудової книжки записи про прийняття на роботу та звільнення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що по направленню Шепетівської міськрайонної філії Хмельницького обласного центру зайнятості № 0004001 від 09.08.2019 року направлений для працевлаштування охоронником в ПП «Явір-2005» відповідно до наданої підприємством інформації про потребу працівників. Згідно даних корінця направлення з 17.10.2019 року його прийнято на посаду охоронника на підставі наказу № 142-к від 16.10.2019 року. Однак фактично він перебував у трудових відносинах з відповідачем з 09.08.2019 року. Протягом двох місяців він працював на посаді охоронця, проте трудовий договір з відповідачем підписаний не був, на його відповідне прохання отримував відповідь, що необхідності підписувати договір немає, оскільки він направлений з центру зайнятості, а тому і так вважається працевлаштованим. Обумовлену заробітну плату він не отримував, лише 1370 грн. отримав готівкою, після чого розписався у відповідній відомості. В подальшому, сам звільнився з даного підприємства та прибув в центр зайнятості, де з корінця направлення на працевлаштування дізнався, що прийнятий на роботу з 17.10.2019 року, а не з 09.08.2019 року. Будь-яких відомостей про працевлаштування йому в трудову книжку не внесли. Крім того, йому обіцяли виплачувати без затримок заробітну плату в розмірі 6000 грн., однак за період з 09.08.2019 року по 15.10.2019 року йому виплачено лише 1370 грн. В день звільнення 15.10.2019 року відповідач письмово не повідомив про нараховані суми при звільненні та в порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП України не здійснив їх виплату, довідок про нараховану заробітну плату не видав, тому рахує, що з відповідача підлягає до стягнення 10000грн. Враховуючи, що з дня звільнення до моменту звернення до суду пройшло 134 робочих дні, до стягнення відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України підлягає 26800грн. з розрахунку денного заробітку 200грн. Крім того, вказує, що діями відповідача йому завдано матеріальну шкоду в сумі 16000грн., яку обґрунтовує поданням дружиною, яка вважала, що він офіційно працює, документів для отримання соціальної допомоги. Вказану суму слід повернути державі, оскільки офіційно не був працевлаштований з вини відповідача. Протиправними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду в 100000грн., яка виразилась у його та вагітної на той час дружини душевних стражданнях. За наведених обставин, просить встановити факт трудових відносин з ПП «Явір-2005» на посаді охоронця з 09 серпня 2019 року по 15 жовтня 2019 року включно та зобов`язати директора підприємства внести до його трудової книжки у встановленому законом порядку записи про прийняття на роботу на посаду охоронця з 09.08.2019 року та про звільнення з посади з 15.10.2019 року.

Позивач, його представник в судовому засіданні позов підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Позивач, крім того, пояснив, що до роботи приступив 10.08.2019 року, останній день працював 14.10.2019 року. За період роботи у відповідача тричі писав заяви про прийняття на роботу, першу з яких написав через тиждень після допуску до роботи, останню у вересні 2019 року. Крім того ствердив що 17.10.2019 року написав заяву про неможливість приступити до виконання обов`язків та відмову працювати. З вказаним позовом звернувся із-за вимоги повернути державі 16000грн. соціальної допомоги, в противному разі до суду з цим позовом не звертався б. З 17.10.2019 року по день подання до суду позову 27.02.2020 року ніде не працював, не хворів, за кордоном не перебував, мав достатньо вільного часу. До початку першого судового засіданні, доказів, які подав суду лише 06.05.2020 року, перешкод подати не було, ці докази мав до дня пред`явлення позову до суду.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що 16.10.2019 року ОСОБА_1 подав до ПП «Явір-2005» заяву про прийняття на роботу на посаду охоронника разом з іншими заповненими документами. На підставі вказаної заяви підприємство видало наказ №142-к від 16.10.2019 року про прийняття його на посаду охоронника з 17.10.2019 року з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу за встановленою погодинною ставкою з випробувальним терміном один місяць. У перший робочий день позивач письмовою заявою від 17.10.2019 року повідомив підприємство про неможливість приступити до виконання трудових обов`язків у зв`язку з сімейними обставинами та просив повернути йому документи, які були подані напередодні. У зв`язку з цим, було видано наказ №143-к від 17.10.2019 року про скасування п. 2 наказу №142-к про прийняття на роботу ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою останнього приступити до роботи з 17.10.2019 року. Таким чином, позивач не укладав трудового договору з підприємством, звільнення працівника не відбулось, як і його прийняття. У зв`язку з тим, що позивач не приступив до роботи 17.10.2019 року та не виконував відповідної роботи, відповідач не нараховував і не виплачував йому заробітної плати. Позивач до позовної заяви не додав жодного доказу на підтвердження його перебування у трудових відносин з ПП «Явір-2005» з 09.08.2019 року по 15.10.2019 року. Крім того, вказує, що позовна заява, яка датована 27.02.2020 року, подана позивачем з порушенням тримісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 233 КЗпП України. Заперечуючи заявленому позивачем в судовому засіданні 13.05.2020 року клопотанню про долучення до матеріалів справи доказів, представник відповідача посилається на порушення позивачем положень ст.ст. 82, 83 ЦПК України, зокрема засади змагальності цивільного судочинства, строків подання таких доказів, безпричинності їх неподання у визначений законом строк. Фотографії з мобільного телефону, зроблені на папері не є паперовими доказами в розумінні ст. 95 ЦПК України чи паперовими копіями електронних доказів, передбачених ст. 100 ЦПК України. Зображення на цих фотографіях не містять найменування підприємства, на якому вказані документи складені, посади та прізвища осіб, відповідальних за їх складання. Написи «Ст. інспектори ГШР», «інспектор охорони», «графік чергування групи швидкого реагування» самі по собі не свідчать про перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем. Згідно штатного розкладу ПП «Явір-2005» посади «Ст. інспектор ГШР» не існує, ОСОБА_2 не перебував та не перебуває ні в трудових ні в цивільно-правових відносинах з ПП «Явір-2005». Отже подані позивачем фотографії та відеозаписи не є належними, достовірними та достатніми доказами. Перед судовими дебатами зробила заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про подання доказів про розмір судових витрат.

Заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд знаходить в задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кодексу Законів про працю України (далі КЗпП) трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, що визначено п. 4 ч. 3 ст. 2 ЦПК України.

За змістом частин 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано копії особової картки працівника, направлення на обов`язковий попередній медичний огляд працівника, висновку медичної комісії з датою 22.08.19р., анкети співробітника підприємства, заяви про перерахування нарахованих в майбутньому коштів на його особисту карту в банку, згоди на збір та обробку персональних даних, заяви про прийняття на роботу охоронником, угоди-зобов`язання про збереження комерційної таємниці та конфіденційної інформації, заяви про застосування податкової соціальної пільги, договору про матеріальну відповідальність, посадової інструкції охоронника управління охорони об`єктів ПП «Явір-2005». Всі вказані докази, крім висновку медичної комісії, не містять дати, підписів посадових осіб, штампів, печаток підприємства, фактично є бланками, заповненими і підписаними лише позивачем. Датований 22.08.19р. висновок медичної комісії фактично спростовує можливість прийняття на роботу позивача з 09.08.2019 року. Заява ОСОБА_1 про прийняття на роботу не містить даних вхідної кореспонденції, дати її написання автором, після слів «прошу Вас прийняти мене на роботу (посада) охоронник з» у заяві відсутня подальша інформація про дату, з якої автор заява просить прийняти на роботу, речення недописане.

З наданої копії направлення на працевлаштування № 0004001 від 09.08.2019 року слідує, що центр зайнятості направляє в ПП «Явір-2005» ОСОБА_1 для працевлаштування охоронником. Однак з корінця до вказаного направлення слідує, що ОСОБА_1 прийнятий охоронником ПП «Явір-2005» з 17.10.2019 року, наказ від 16.10.19 №142-К.

З витребуваного за клопотанням позивача в порядку забезпечення доказів і оглянутого в судовому засіданні оригіналу журналу обліку наказів (З особового складу) ПП «Явір-2005» слідує, що за період з 30.07.2019 року по 15.10.2019 року відомості щодо ОСОБА_1 у журналі відсутні. У вказаному журналі є запис за №142, наказ №142-К від 16.10.2019 року про призначення ОСОБА_1 на роботу, та запис №143, наказ №143 від 17.10.2019 року про скасування прийому Паясь Д.М. Зазначена інформація підтверджується наданими представником відповідача копіями наказів №142, згідно якого ОСОБА_1 прийнятий на роботу охоронником з 17 жовтня 2019 року, №143 згідно якого скасовано прийом на роботу ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою приступити до роботи з 17.10.2019 року, підстава заява ОСОБА_1 від 17 жовтня 2019 року. Зі змісту заяви ОСОБА_1 від 17.120.2019 року слідує, що із-за сімейних обставин він не має можливості приступити до виконання обов`язків, на підприємстві працювати не буде, просить повернути документи.

З витребуваного за клопотанням позивача в порядку забезпечення доказів і оглянутого в судовому засіданні оригіналу журналу проведення інструктажів ГШР Шепетівського РВО слідує, що за період з 01.08.2019 року по 20.10.2019 року відомості про проведення інструктажів ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Аналіз зазначених вище доказів не доводить факту перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ПП «Явір-2005» на посаді охоронця в період з 09.08.2019 року по 15.10.2019 року, а може лише свідчити його про бажання, підготовку документів для працевлаштування на роботу у вказане підприємство.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги, докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За змістом ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В судовому засіданні 29.04.2020 року позивачу суд роз`яснив положення п. 3 та 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України.

06.05.2020 року позивач направив суду фотокопії графіків чергувань за серпень-вересень 2019 року, рапортів, витягів з журналів невідомого походження.

У вказаних фотокопіях графіків значиться прізвище ОСОБА_3 з відмітками у серпні місяці 2019 року 12, 13, 16, 17, 20, 21, 24, 25, 28, 29 «Н», вересні місяці 2019 року 1, 2, 3 «Н». За поясненнями позивача є дати, «Н» це ніч коли він чергував. Графіки підписані ст. інспектором ГШР ОСОБА_2 , інших реквізитів, в тому числі даних про їх затвердження посадовими особами ПП «Явір-2005», штампів, печаток підприємства, вказані графіки не містять, інформація про роботу позивача 9, 10, 11 серпня 2019 року, з 4 по 30 вересня 2019 року у графіках відсутня. З наданих представником відповідача заперечень на клопотання позивача про долучення доказів, довідки ПП «Явір-2005» №1030 від 28.05.2020 року, витягу з штатного розкладу, слідує, що ОСОБА_2 ні в трудових ні в цивільно-правових відносинах з підприємством не перебував і не перебуває, в облікових документах підприємства він не значиться, посади ст. інспектора ГШР в штатному розписі не існує.

Всі надані позивачем фотокопії рапортів адресовані інспектору Шепетівського відділу охорони ОСОБА_2 . В одному з рапортів міститься доповідь, що під час чергування з 8-00год 8.08.19 по 9.08.19 надзвичайних подій та пригод на протязі доби не відбулося, на рапорті міститься запис «охоронник /підпис/ Паясь». Вказана інформація на думку суду не може підтверджувати факт перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем, оскільки стосується періоду чергування з 8-00 8 серпня 2019 року, тоді як позивач у позові просить встановити факт перебування у трудових відносинах з 9 серпня 2019 року, в судовому засіданні пояснив, що до роботи приступив 10 серпня 2019 року, направлення на роботу отримане ним 9 серпня 2019 року, медична комісія пройдена 22 серпня 2019 року.

Решта фотокопій із зазначенням дат, прізвищ, підписів не місить достатньої інформації для підтвердження перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем, тому не може бути достовірними доказами, на підставі яких можна встановити обставини, підтверджуючі вимоги позивача.

Аналіз досліджених судом доказів дає суду підстави прийти до висновку, що позивачем не доведеного належними, достовірними та допустимими доказами обставини, що підтверджують його перебування у трудових відносинах з відповідачем в період з 9 серпня 2019 року по 15 жовтня 2019 року включно.

Статтею 48 КЗпП України визначено, що трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Мінпраці, Міністерством юстиції та Міністерством соцзахисту населення від 29 липня 1993 року № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення та іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); з кожним записом, який вноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження), власник зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці.

Оскільки судом не вбачається підстав для встановлення факту перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем, не підлягають до задоволення і вимоги про зобов`язання внести до трудової книжки записи про прийняття на роботу та звільнення, як похідні від вимоги про встановлення вказаного факту.

В зв`язку з відмовою в позові в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до приватного підприємства «Явір-2005» про встановлення факту перебування у трудових відносинах та зобов`язання внести до трудової книжки записи про прийняття на роботу та звільнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в Хмельницький апеляційний суд через Шепетівський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 12 червня 2020 року.

Головуючий: В.А. Босюк