24 березня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Панченко О.М.,
за участю секретаря судових засідань - Чехун Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач АТ «Кредобанк» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № CL-148306 від 23.11.2018 року в загальному розмірі 113 775,91 грн, яка складається з: 98 337,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; 11 994,54 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3 444,37 грн. - пеня; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.; стягнути з відповідача на користь АТ «Кредобанк» витрати на професійну правничу допомогу - 14 790,00 грн.; стягнути з відповідача витрати пов`язані із явкою представника позивача до суду в розмірі 5 000,00 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.11.2018 між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-148306, згідно із яким на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідачу було надано кредит у сумі 100 000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснити 42 щомісячних платежів по 4 975 грн., кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 42 місяців з дати укладення кредитного договору; перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми щомісячного платежу; щомісячні платежі з 23.11.2018 до 20.05.2022 погашаються в однаковому порядку. Крім того, для здійснення належного погашення кредиту позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення щомісячного платежу забезпечити наявність на поточному рахунку для обслуговування кредиту суми коштів, що відповідає розміру щомісячного платежу. Позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 59,61% річних, що нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360», за вказаною ставкою з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. Відповідач не виконує свої зобов`язання за Договором, своєчасно не здійснює повернення кредиту, не сплачує відсотки. Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем була отримана, однак повністю проігнорована. Станом на 30.09.2019 загальна сума заборгованості по кредитному договору становить 113 775,91 грн.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2019 року головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.10.2019 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче засідання.
Протокольною ухвалою суду від 29.01.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, в матеріалах справи міститься письмове клопотання від останньої, про розгляд справи без її участі, позивні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, 23.11.2018 року між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та відповідачем у справі ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-148306, згідно із яким відповідачу було надано кредит у сумі 100 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 66429087 від 23.11.2018 року та випискою руху коштів по рахунку з 23.11.2018 по 30.09.2019.
Відповідно до п. 1 Кредитного договору позивач зобов`язався надати у власність відповідача грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язався використати кредит на цілі, вказані у цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 2.3 Договору встановлено термін кредитування до 20 травня 2022 року та згідно із п. 6.2 Кредитного договору позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графіку платежів, що містяться у Додатку № 1 до Кредитного договору. Усього позичальник зобов`язаний здійснити 42 щомісячних платежів по 4 975 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 42 місяців з дати укладення кредитного договору. Перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 23.11.2018 до 20.05.2022 погашаються в однаковому порядку.
Згідно із п. 6.3.1 Кредитного договору для здійснення належного погашення кредиту позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення щомісячного платежу, встановленого Графіком платежів, забезпечити наявність на поточному рахунку для обслуговування кредиту суму коштів, що відповідає розміру щомісячного платежу, з урахуванням рекомендацій Банку, передбачених п. 2.9 кредитного договору.
Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 47.69% річних.
У відповідності до п. 4.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п. 4.1 Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору.
Згідно із п. 4.3 Кредитного договору за надання послуг позичальник сплачує Банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 Кредитного договору.
Реальна річна процента ставка визначена п. 4.5 Кредитного договору та становить 59.61% річних.
За умовами п. 6.1 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього.
Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконання грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі пені, нараховані позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання.
Згідно із п. 10.4 Кредитного договору шляхом підписання цього кредитного договору позичальник підтверджує, що він до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами Банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк»; ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтованою загальною вартістю кредиту, а також іншою інформацією про споживчий кредит та інше.
Банк вправі вимагати повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів у разі: прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменшу на один календарний місяць; порушення істотних умов Кредитного договору; невиконання Позичальником зобов`язань передбачених Кредитним договром (п.п. 3.3, 6.9 Договору).
02.09.2019 року на адресу відповідача позивачем було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості станом на 02.09.2019 року в розмірі 106 299,74 грн., яка відповідачем була отримана та залишена поза увагою, заборгованість не погашена.
Загальна сума вимог позивача до відповідача за Кредитним договором № CL-148306 від 23.11.2018 року станом на 30.09.2019 року становить 113 775,91 грн. та складається з: 98 337,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; 11 994,54 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3 444,37 грн. - пеня. Станом на день розгляду справи вказана заборгованість відповідачем не погашена.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як передбачено ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно із ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням ст. 611 Цивільного кодексу України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови Кредитного договору № CL-148306 та 23.11.2018 року відповідачу було перераховано кредитні кошти у розмірі 100 000,00 грн.
Відповідачем були порушені умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості, у зв`язку з чим станом на 30.09.2019 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом у розмірі 110 331, 54 грн.
Крім того, на адресу відповідача позивачем направлено вимогу про погашення заборгованості по кредиту у розмірі 106 299,74 грн, яка залишилась поза увагою відповідача та заборгованість за договором кредиту не погашена.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову АТ «Кредобанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 в частині позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № CL-148306 від 23.11.2018 станом на 30.09.2019 року в загальному розмірі 113 775,91 грн. та складається з: 98 337,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; 11 994,54 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3 444,37 грн. - пеня.
Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 790,00 грн. та витрат, пов`язаних із явкою представника позивача до суду у розмірі 5 000,00 грн., то суд приходить наступного висновку.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України.
Статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. ч. 1, 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України ).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України).
Правовий аналіз договірним правовідносинам, які стосуються надання правової допомоги та сплати в порядку компенсації гонорару адвоката, детально викладено постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, в якій вказується, зокрема таке.
У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 790,00 грн., за Договором про надання правової допомоги від 11.04.2019, що укладений між АТ «Кредобанк» та АО «СмартЛекс», відповідно до умов якого адвокатом надавалась правова допомога за цим позовом, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Крім того, Договір про надання правової допомоги від 11.04.2019 року наданий суду, містить в собі лише першу та останню сторінки.
Разом з тим, також відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із явкою представника позивача до суду в розмірі 5 000,00 грн. Така вимога позову є необґрунтованою, стороною позивача не надано доказів на підтвердження понесення таких витрат, а також позовна заява не містить посилання на норми процесуального права, якими передбачено витрати пов`язані із явкою позивача в судове засідання.
В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 1 921,00 гривень.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 549, 554, 610, 611, 626, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 280-283, 354 ЦПК України, суд -
Позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № CL-148306 від 23.11.2018 року в загальному розмірі 113 775,91 грн. (сто тринадцять тисяч сімсот сімдесят п`ять гривень 91 копійок), що складається з: 98 337,00 грн. - сума заборгованості за кредитом (тіло); 11 994,54 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3 444,37 грн. - пеня; а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.), а всього разом стягнути - 115 696,91 грн. (сто п`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто шість гривень дев`яносто одну копійку).
В решті позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити рішення суду до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя: О.М. Панченко