441/465/20 2/441/439/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

10.06.2020 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Малахової Онуфер А.М.

з участю секретаря судових засідань Клок Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 12.03.2020 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 мотивуючи тим, що йому на праві приватної власності належить означений житловий будинок, відповідач, його колишній зять, з січня 2019 року в будинку не проживає, оплату за комунальні послуги не здійснює, житлом не цікавиться, що він, як власник будинку не може реалізувати своє право на отримання житлово-комунальної субсидії через формальну реєстрацію у будинку відповідача. Просив позов задовольнити.

Ухвалою судді від 03.04.2020 провадження у справі відкрито.

Позивач у заяві від 10.06.2020 вимоги підтримав покликаючись на мотиви викладені у заяві, просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо заочного вирішення справи (а.с. 40).

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву не подав, тому суд у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, на підставі наявних доказів, в заочному порядку, про що не заперечив у заяві позивач (а.с. 21-22, 37-39).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову.

За положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Власник відповідно до положень ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Із пояснень позивача в суді 15.05.2020, із долучених до матеріалів справи свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.01.2005, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6208940 від 14.01.2025 убачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 6-7, 24-25).

Як убачається із довідки Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області № 508 від 10.03.2020, із копії будинкової книги, в житловому будинку АДРЕСА_1 з 2001 року значиться зареєстрованим в т.ч. ОСОБА_2 1979 р.н.(а.с. 5, 24-35).

Із актів обстеження житлових умов складених 25.09.2019, 17.12.2019 та 17.02.2020 комісією Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області видно, що ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований, однак у ньому не проживає з січня 2019 року (а.с. 8-10).

Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності ОСОБА_2 в означеному житловому будинку понад один рік, судом не встановлено.

Ураховуючи, що відповідач в спірному будинку на АДРЕСА_1 не проживає з січня 2019 року без поважних причин, в будинок не навідується, витрат на утримання житла не несе, суд доходить висновку про підставність вимог та задоволення позову.

З огляду на вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 840 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 89, 133, 141, 209, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 319, 383, ч. 2 ст. 405 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що значиться зареєстрованим на АДРЕСА_1 ) такими, що втратив право на користування жилим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення, але не пізніше тридцяти днів з дня закінчення карантину.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

С у д д я : А.М. Малахова Онуфер