Справа № 128/125/20
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.03.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька, ОСОБА_3 .

Сімейне життя не склалося і шлюб між сторонами було розірвано.

Востаннє відповідач бачився з донькою навесні 2017 року: як батько він практично та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, донькою особливо ніколи не цікавився, не проявляв батьківського піклування та турботи, не займався вихованням дитини. Більше того, постійне розгульне життя відповідача та сумнівні друзі призвели до того, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Вся відповідальність за духовний та фізичний розвиток дитини весь час лежала на позивачеві, питання щодо виховання завжди вирішувалося нею самостійно, без участі та підтримки відповідача; донька була і залишається на повному утриманні позивача.

В листопаді 2010 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 і на даний час донька зростає, проживає та виховується у повноцінній родині, яка проживає у просторій квартирі, де в дитини є окрема кімната, обладнана усім необхідним; з чоловіком позивача у дитини складаються доброзичливі та теплі стосунки.

Відповідач за адресою проживання дитини не з`являється, не спілкується з нею, не приймає участь у щоденному регулярному вихованні.

Донька навчається в КЗ «ЗОШ І-ІІІ ступенів №33 ВМР», відповідач жодного разу не відвідав дитину в школі, не поцікавився у вчителів успіхами дитини; не приймає будь - якої участі в культурному, духовному розвитку ОСОБА_5 ; не цікавиться її здоров`ям.

За наведених обставин позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить винести рішення про позбавлення батьківських прав відповідача щодо доньки.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, доповнень та змін не має, просить їх задоволити та не стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки.

Відповідач ОСОБА_2 , який на даний час утримується в СІЗО №1 відбуває покарання в ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1», в підготовче судове засідання, надіслав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Марценюк Л.Є. в підготовче судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, не заперечує щодо задоволення позову.

Відзив на позовну заяву позивача відповідачем у встановлений судом строк не подавався, а тому відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 05.11.2010 року зареєстрували шлюб та позивач змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.13).

Дитина проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні, батько дитини участі в її вихованні та утриманні не приймає, що підтверджується: довідкою з місця проживання позивача (а.с.14), довідками та характеристиками з місця навчання дитини (а.с.15 - 18).

Відповідач ОСОБА_2 не бере участі у вихованні доньки: не цікавиться її здоров`ям, успіхами у навчанні; не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини.

Факт невиконання батьківських обов`язків, передбачених ст. ст. 150 - 155, 180 СК України визнається та не заперечується самим відповідачем.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні.

Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 07.04.2020 року, Служба у справах дітей Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 прав відносно дитини - ОСОБА_3 .

Таким чином, в судовому засіданні встановлено та доведено матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, тому з огляду на вищевказане, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3 .

Згідно ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача аліментів, рішення про стягнення аліментів на дитину по даній справі не приймається.

Керуючись ст. ст. 135, 150 - 155, 164, 166, 180 СК України, ст. ст. 4, 10, 76, 200, 247, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.І. Бондаренко