Справа № 461/5543/20
Провадження № 6/461/84/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.,

секретар судового засідання Береза П.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну способу і порядку виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду. Мотивуючи її тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30 травня 2018 року по справі 461/6005/17 за позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради, у якому просили зобов`язати відповідача надати на їхню сім`ю благоустроєне житло у вигляді окремої квартири в першому новозбудованому житловому будинку або першу звільнену квартиру в житловому будинку у м. Львові в межах норми житлової площі, з урахуванням права на додаткову площу, що відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам було відмовлено. Постановою Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 травня 2018 року скасовано й ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Зобов`язано виконавчий комітет Львівської міської ради надати на сім`ю у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 інше благоустроєне житло взамін жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 . У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір. Постановою Верховного суду від 06.05.2020 року касаційну скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року залишено без змін. Рішення суду набрало законної сили 06.11.2018 року. Станом на день подання заяви рішення суду залишається невиконаним. Департамент житлового господарства та інфраструктури та Виконавчий комітет Львівської міської ради неодноразово надсилав відповіді на адресу Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівські області з поясненням причин невиконання рішення, серед яких було: подано заяву на роз`яснення судового рішення, відсутні вільні житлові приміщення у Львові, відкладено розгляд питання на виконкомі, сім`я не перебуває у списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Вважають, що між позивачами та виконавчим комітетом Львівської міської ради виникли правовідносини, які носять зобов`язальний характер, а саме, виконавчий комітет Львівської міської ради, в силу рішення суду, зобов`язана надати благоустроєне житло взамін жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 . Посилання на відсутність об`єктів не може бути обґрунтованим причиною невиконання рішення суду, яке є обов`язковим для виконання. Зазначають, що викладені обставини, а саме затягування виконання рішення у зв`язку з відсутністю житла, зловживання правом шляхом подання на роз`яснення рішення суду такими, що робить виконання рішення суду неможливим, у зв`язку з тим, що дане рішення суду є зобов`язального характеру, а тому просять змінити спосіб виконання цього рішення суду та зобов`язати виконавчий комітет Львівської міської ради виплатити їм грошові кошти на придбання квартири.

Заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, скерували на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності; заяву підтримують та просять задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги є необґрунтованими, а відтак у їх задоволенні слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30 травня 2018 року по справі 461/6005/17 за позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради, у якому просили зобов`язати відповідача надати на їхню сім`ю благоустроєне житло у вигляді окремої квартири в першому новозбудованому житловому будинку або першу звільнену квартиру в житловому будинку у м. Львові в межах норми житлової площі, з урахуванням права на додаткову площу, що відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам було відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 травня 2018 року скасовано й ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Зобов`язано виконавчий комітет Львівської міської ради надати на сім`ю у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 інше благоустроєне житло взамін жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 . У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

Постановою Верховного суду від 06.05.2020 року касаційну скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року залишено без змін

Рішення суду набрало законної сили 06.11.2018 року.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Цивільно-процесуальне законодавство України передбачає, що кожна сторона має право вимагати виконання судового рішення в частині, що стосується цієї сторони.

У ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тлумачення положень вищевказаної правової норми дає підстави дійти висновку, що питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду або його зміну може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлені об`єктивними ускладненнями при виконанні судового рішення.

Поняття спосіб та порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.

Зміна способу виконання рішення та відстрочка виконання рішення суду може мати місце лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять неможливим його виконання.

Перелік обставин, що можуть викликати зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Категорія «обставин, що ускладнюють виконання рішення» має оціночний характер віднесення тих чи інших обставин залежить від судового розсуду, а також від надання доказів, що доводять наявність подібних обставин.

Звертаючись із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, заявники просять змінити спосіб виконання цього рішення суду та стягнути з бюджету міста Львова на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 грошові кошти для придбання житлової квартири - в сумі 2532950,54 грн.

За таких обставин, суд не має права приймати рішення, щодо стягнення коштів в порядку вирішення процесуальних питань пов`язаних з виконанням іншого рішення, оскільки стягнення коштів на придбання квартири не було предметом розгляду при слуханні справи по суті, що в свою чергу призведе до зміни суті рішення Галицького районного суду м. Львова, яке набрало законної сили, без розгляду його по суті.

Разом з тим, суд зауважує, що заява стягувача про зміну способу виконання рішення суду про стягнення коштів на придбання квартири є зміною способу захисту порушеного права, однак не є зміною способу виконання рішення суду.

З огляду на вказане, а також враховуючи, що в разі задоволення заяви щодо зміни способу та порядку виконання рішення фактично буде змінено по суті зміст резолютивної частини рішення суду, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права, відтак, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.432, 352-354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволені заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Волоско І.Р.