Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3102/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

серетар судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Королівської селищної ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою до Королівської селищної ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки- ОСОБА_3 .

Заповітів покійні батьки позивачки не залишили.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, інші спадкоємці відсутні.

За прийняттям спадщини позивачка звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державний нотаріус Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовила. Така ситуація обумовлена тим, що по смерті батьків віднайти оригінали документованих матеріалів, які посвідчують належність майнових прав спадкодавцям, не вдалося.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач-представник Королівської селищної ради у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення заявленого позову.

Представник Виноградівської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про день час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки- ОСОБА_3 . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, серії НОМЕР_1 від 11.10.1976 року.

Заповітів покійні батьки позивачки не залишили.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, інші спадкоємці відсутні.

Згідно положень ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Покійним батькам позивачки на праві приватної власності належав житловий будинок та земельна ділянка у межах дворогосподарства за місцем їхнього спільного проживання ( АДРЕСА_1 ) та чотири земельні ділянки з складу земель сільськогосподарського призначення.

За прийняттям спадщини позивачка звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державний нотаріус Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовила. Така ситуація обумовлена тим, що по смерті батьків віднайти оригінали документованих матеріалів, які посвідчують належність майнових прав спадкодавцям, не вдалося.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України регламентовано, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняггя спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч.2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав я змушена звернутися до суду з цією позовною заявою.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Позивачем замовлено проведення технічної інвентаризації спадкового житлового будинку Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 15.08.2020 р. №677 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 будівництвом завершений та зареєстрований за покійним батьком позивачки- ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Королівською селищною радою 21.11.2001 року на підставі рішення виконавчого комітету цього органу місцевого самоврядування від 15.11.2001 року №134.

За запитом позивачки в архівних матеріалах Відділу у Виноградівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вдалося віднайти копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №450327 від 22.08.2008 року. Вказаний документ підтверджує належність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 покійному батьку позивачки ОСОБА_3 .

Аналогічно через дослідження архівних матеріалів Відділу у Любарському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, позивачці було надано копії державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №036857 від 07.04.2003 року та серії ЖТ №036856 від 07.04.2003 року, які підтверджують право власності матері позивачки ОСОБА_2 на дві земельні ділянки площами 3,7706 га та 1,2337 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У матеріалах спадкової справи, яка була заведена після смерті батька позивачки, було віднайдено копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 22.08.2019 року, які підтверджують право власності покійної матері позивачки на 1/2 частину земельних ділянок площами 4,0650 га та 0,3153 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно положень ч. 1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач ОСОБА_1 , надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги про визнання за нею права власності наспадкове майно, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом має законне право на визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканкою АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) право власності на:

-житловий будинок з надвірними будівлями (загальна площа - 78,2 м.кв., житлова площа - 45,9 м.кв.) за адресою АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером :00:003:0020 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 3,7706 га з кадастровим номером :04:000:0107 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

-земельну ділянку площею 1,2337 га з кадастровим номером :04:000:0187 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

-на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки площею 4,0650 га з кадастровим номером :04:000:0106 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

-на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки площею 0,3153 га з кадастровим номером :04:000:0182 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийА. А. Надопта