Справа № 495/830/20
№ провадження 2-о/495/93/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2020 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої - одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа №495/830/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тузлівська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, про встановлення факту смерті особи,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про встановлення факту смерті особи, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Безим`янка Татарбунарського району Одеської області помер його батько ОСОБА_2 .

У зв`язку із обставинами, які склалися на той час, батько був похоронений на цвинтарі в с. Безим`янка Татарбунарського району Одеської області 06 квітня 1999 року.

За життя батько ОСОБА_2 заповідав йому та братові ОСОБА_3 все своє майно. Після смерті батька залишився Сертифікат на право на земельну частку (пай) і у 2001 році вони звернулися до нотаріуса Татарбунарського району Одеської області з заявою про прийняття спадщини. Але нотаріус їм відмовив видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із тим, що в них немає свідоцтва про смерть батька.

Рішенням Татарбунарського районного суду від 01.03.2002 року за ними було визнано право власності на земельну частку (пай), яка залишилася після смерті батька.

В теперішній час стало питання оформити право на земельну частку (пай) в конкретній формі з виділенням земельної частки в натурі на конкретному полі на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

Для оформлення конкретної земельної ділянки необхідний ряд документів з Тузлівської сільської ради, але керівництво сільської ради не може надати ці документи у зв`язку із тим, що відсутнє свідоцтво про смерть батька.

Він звернувся до Татарбунарського відділу ДРАЦС із заявою про видачу свідоцтва про смерть, на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 01.03.2002 року, бо в ньому оговорюється про смерть батька. Однак, начальник Татарбунарського відділу ДРАЦС пояснив, що хоча в рішенні суду і оговорюється факт смерті ОСОБА_2 , але в рішенні суду не вказана дата смерті батька ОСОБА_2 , не вказано місце смерті, не вказана дата народження померлого, тому не можливо вказати вік померлого і всі ці обставини не вказані в резолютивній частині окремого рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2 . Тому начальник Татарбунарського відділу ДРАЦС видав йому на руки відмову в державній реєстрації смерті батька.

Отже, встановлення факту смерті йому необхідно встановити з метою реалізації його спадкового справа, у зв`язку із чим він й звернувся до суду із вказаною заявою.

Заявник в судове заявник ОСОБА_1 не з`явився, відповідно до наданої до суду заяви просить справу розглядати у його відсутність.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, відповідно до надісланої до суду заяви просить справу розглядати у його відсутність, проти заяви не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тузли Татарбунарського району Одеської області, де в графі батько вказаний « ОСОБА_2 ». /а.с. 5/

Заявник зазначає, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Безим`янка Татарбунарського району Одеської області помер його батько ОСОБА_2 . Однак, що у зв`язку із обставинами, які склалися на той час, його батько був похоронений на цвинтарі в с. Безим`янка Татарбунарського району Одеської області 06 квітня 1999 року.

Рішенням Татарбунарського районного суду від 01.03.2002 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було задоволено, визнано за ними право власності на земельну частку (пай), посвідчений сертифікатом серії ОД №2128657, виданим Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_2 , який залишився після його смерті. /а.с. 10/

На даний час заявник бажає оформити право на земельну частку (пай) в конкретній формі з виділенням земельної частки в натурі на конкретному полі на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

Згідно відповіді Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 23.01.2020 року №л-1-1/02-15, у зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , не можливо надати необхідні документи для оформлення спадщини та земельної ділянки в натурі. /а.с. 7/

Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки представлені заявником для реєстрації смерті ОСОБА_2 , визначені ст. 17 Закону відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Як вбачається із матеріалів справи заявником не надано документа встановленої форми про смерть ОСОБА_2 , виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, а відповідно відсутні правові підстави для задоволення заяви про встановлення факту про смерть.

При таких обставинах суд вважає за необхідне в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити, як в необґрунтованій та такій, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 263, 264, 265, 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тузлівська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, про встановлення факту смерті особи - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_1 , РНЕОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: Тузлівська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, адреса: Одеська область, Тарабунарський район, с. Тузли, вул. Завгороднього, 29.

Повний текст рішення складений 06 квітня 2020 року.

Суддя: