Справа № 466/6314/19 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/701/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: Ванівського О.М.,

суддів: Курій Н.М., Мельничук О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 січня 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

В серпні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулося в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просило суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 63742,94 грн. та сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликалося на те, що 05.08.2016 року о 11 год. 01 хв., на а/д М06-Київ-Чоп, 591 км 400 м автомобілем марки «Фольксваген» д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 здійснено ДТП у результаті якої застрахований їхньою страховою компанією автомобіль марки «Шкода», д.н. НОМЕР_2 , (договір страхування № 250527558.16 від 25.06.2016 р.), що належить ТОВ «ОТП Лізинг» під керуванням ОСОБА_2 , отримав механічні ушкодження.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 19.09.2016 року по справі № 466/7726/16-п ДТП мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 .

Відповідно до умов договору страхування страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у зв`язку з чим було виплачено страхове відшкодування на підставі рахунку ПП «Галант Авто» № 000002168 від 08 лютого 2017 року у розмірі 163 742 гривень 94 коп., що підтверджується наряд - замовленням № НОМЕР_3 від 30.06.2017 року та наряд-замовленням № НОМЕР_4 від 04.07.2017 року і платіжним дорученням № 1518 від 07.06.2017 року.

Позивач надсилав відповідачеві претензію № 1990/1 від 19.06.2019 р. з пропозицією врегулювати питання в досудовому порядку. Дана претензія була вручена відповідачеві 25.06.2019 року. Жодних виплат від відповідача на користь позивача не надходило.

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу автомобіля марки «Фольксваген» д/н НОМЕР_1 , на момент, коли трапилася дорожньо-транспортна пригода, була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в засобів в ПрАТ «ПЗУ Україна», страховий поліс № АІ/8003931. Відповідно до вказаного полісу передбачений ліміт за шкоду заподіяну майну склав 50 000 грн.. франшиза - 0,00 грн.

Також на момент, коли трапилася дорожньо-транспортна пригода, транспортний засіб «Фольксваген» д/н НОМЕР_1 був забезпечений ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ) «Легкий захист» № НОМЕР_5 .

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме 63 742 грн. 94 коп.= (163 742 грн. 94 коп. - 100 000 грн. ( сума лімітів відповідальності на момент страхового випадку згідно полісу № АІ/8003931 та договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ)).

З метою досудового врегулювання спору відповідачеві ОСОБА_1 було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, але відповідач жодних дій щодо погашення заборгованості у добровільному порядку не проводив, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 січня 2020 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», , місце знаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33 страхове відшкодування в порядку регресу у сумі 63742 (шістдесят три тисячі сімсот сорок дві) грн., 94 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», , місце знаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33 суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн., 00 коп.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував в повній мірі всіх обставин, що мають значення для справи.

Звертає увагу суду на те, що вимоги позивача ґрунтуються на неналежних доказах, зокрема зазначає, що 05 серпня 2016 року після ДТП зафіксовано показник одометра Skoda Roomster Practik, д.з. НОМЕР_6 км в Акті огляду транспортного засобу від 05.08.2016 року. Згідно документів, які представлено суду: Рахунку па оплату № від 08.02.2017 року, Наряд-Замовлення № від 30.06.2017 року та Наряд- Замовлення № від 04.07.2017 року, ремонтні роботи замовлялись на автомобіль Skoda Roomster Practik, д.з. НОМЕР_7 з показником одометра НОМЕР_8 км на 4091 км менше, ніж на показнику одометра одразу після ДТП 05.08.2016 року. Таким чином вважає, що дійсні обставини справи щодо відповідності вимог позивача на суму 63 742 грн. 94 коп. неможливо встановити. Стверджує, що неможливо встановити витрати на виконання ремонтних робіт на автомобілі Skoda Roomster Practik, д.з. НОМЕР_2 після ДТП, оскільки в документі, виставленому «Галант АВТО» - ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ» (власник Skoda Roomster Practik, д.з. НОМЕР_2 ) на суму 163 742 грн. 94 коп. 08.02.2017 року вписано, що роботи виконані на автомобілі з пробігом згідно одометра - НОМЕР_8 , а це на 4091 кілометри менше ніж було на автомобілі, що побував в ДТП 05.08.2016р. Неможливо визначити, чи дійсно автомобіль Skoda Roomster Practik, д.з. НОМЕР_2 , що побував в ДТП 05 серпня 2016 року з пробігом НОМЕР_9 км є дійсно тим же ж автомобілем, який перебував в ремонті 30.06.2017 року та 04.07.2017 року відповідно до Наряд-Замовлення № від 30.06.2017 року та Наряд-Замовлення № від 04.07.2017 року з пробігом - НОМЕР_8 км. Також зазначають, що в Рахунку на оплату № від 08.02.2017 року передбачено 81 позицію, яка підлягає виконанню і оплаті, та згідно Нарядів-Замовлень виконано 90 позицій різного виду робіт, що не дозволяє чітко встановити зв`язок між Рахунком на оплату і двома Нарядами-Замовленнями. Таким чином Рахунок на оплату № від 08.02.2017 року і Наряд-Замовлення № від 30.06.2017 року та Наряд-Замовлення № від 04.07.2017 року фактично не пов`язані між собою і не можуть свідчити про належність виконання ремонтних робіт на автомобілі.

Апелянт просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

08 травня 2020 року Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» подали відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просять рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 січня 2020 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована і позивач як страховик виконав покладений на нього обов`язок відшкодувати шкоду, з урахуванням вимог пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону, ст. 1191 ЦК України, за відсутності доказів про наявність пільг у відповідача, а також доказів про сплату відповідачем розміру завданої шкоди, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу суми, сплаченої на рахунок потерпілого в рахунок відшкодування шкоди в розмірі 63742, 94 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Судом та матеріалами справи встановлено, що згідно довідки № НОМЕР_10 Національної поліції України, 05.08.2016 року на автодорозі М-06 Київ Чоп, 591 км 400 м, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda Practik», н.з. НОМЕР_2 , що належить ТОВ «ОТП Лізинг», під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Skoda Practik», н.з. НОМЕР_2 , було завдано технічних пошкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 19.09.2016 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та оштрафовано його на 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави.

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу автомобіля марки «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 , на момент, коли трапилася дорожньо-транспортна пригода, була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в засобів в ПрАТ «ПЗУ Україна», страховий поліс № АІ/8003931 від 16.09.2015 року. Відповідно до вказаного полісу передбачений ліміт за шкоду заподіяну майну склав 50 000 грн., франшиза - 0,00 грн.

Також на момент, коли трапилася дорожньо-транспортна пригода, транспортний засіб «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 був забезпечений ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ) «Легкий захист» № ОС АІ8003931 від 16.09.2015 року.

Автомобіль марки «Skoda Practik», н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «ОТП Лізинг» був застрахований у ПрАТ «ІНГО Україна», згідно договору №250527558.16 від 25.06.2016 року.

Відповідно до наряд - замовлення № НОМЕР_3 від 30.06.2017 року та наряд-замовлення № від 04.07.2017 року, складеного ПП «Галант Авто» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Practik», н.з. НОМЕР_2 складає 163742 грн., 94 коп.

Відповідно до умов договору страхування №250527558.16 від 25.06.2016 року страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у зв`язку з чим ПАТ «АСК ІНГО Україна» було виплачено страхове відшкодування ТОВ «ОТП Лізинг» на підставі рахунку ПП «Галант Авто» № 000002168 від 08 лютого 2017 року у розмірі 163 742 гривень 94 коп., що підтверджується наряд - замовленням № НОМЕР_3 від 30.06.2017 року, наряд-замовленням № НОМЕР_4 від 04.07.2017 року і платіжним дорученням № 1518 від 07.06.2017 року на суму 163742 грн., 94 коп.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 1.4 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що особами, відповідальність яких застрахована, - є страхувальник (юридична особа, власник) та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Статтею 29 цього Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мала до особи, відповідальної за завдані збитки у деліктному зобов`язанні, що виникло внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Заміна кредитора у деліктному зобов`язанні в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією, що не змінює порядку перебігу позовної давності (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 910/2603/17 (провадження № 12-134гс18)).

Невірна кваліфікація позивачем правової підстави звернення до суду, як регрес, не змінює дійсних відносин сторін у справі, які слід кваліфікувати, як суброгація.

За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2878цс15, від якого Велика Палата Верховного Суду, станом на даний час не відступала.

При цьому відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18).

Встановивши, що відповідач є страхувальником цивільно-правової відповідальності за вказаним вище полісом, а також визнаний винним у спричиненні згаданої дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про підставність та обґрунтованість пред`явленого позову, вірно задовольнивши такий.

Безпідставними є покликання апелянта на різницю в пробігах автомобіля «Шкода» д/н НОМЕР_2 , оскільки листом ПП «Галант Авто» підтверджено, що під час складання рахунку і наряд замовлення по ремонту пошкодженого автомобіля «Шкода Практік» д/н НОМЕР_2 мала місце технічна описка з боку працівника СТО відносно показника одометра.

Щодо тверджень апелянта про те, що судом не встановлено обставина, що позивачем дійсно понесено витрати про стягнення яких в регресному порядку подано позов, то слід вказати наступне.

ТОВ «ОТП Лізинг» оплатило вартість ремонту ПП «Галант Авто» у розмірі 163 742 грн. 94 коп. відповідно до встановленого рахунку ПП «Галант Авто» №000002168 від 08 лютого 2017 року у розмірі 163 742, 94 грн. До позивача звернувся Страхувальник ТОВ «ОТП лізинг» (за договором добровільного страхування наземного транспорту №250527558.16) з письмовою заявою від 30.03.2017 року на виплату страхового відшкодування. Отримувачем в заяві зазначено ТОВ «ОТП лізинг» з зазначеними банківськими реквізитами.

24 травня 2017 року ПАТ «АСК «ІНГО Україна» прийнято рішення про сплату страхового відшкодування ТОВ «ОТП Лізинг» на підставі рахунку ПП «Галант Авто» та складено страховий акт №152600 від 24.05.2017 року.

07 червня 2017 року ПАТ «АСК «ІНГО Україна» відповідно до умов договору сплачене страхове відшкодування у розмірі 163 742 грн. 94 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1518 від 07.06.2017 року.

По закінченню ремонтних робіт ПП «Галант Авто» на підтвердження наданого обсягу робіт та матеріалів було складено наряд замовлення № НОМЕР_3 від 30.06.2017 року та наряд замовлення № НОМЕР_4 від 04.07.2017 року. Наряд замовлення є звітом виконавця перед замовником про обсяг наданих робіт та застосованих матеріалів для відновлення пошкодженого транспортного засобу та фактично є доказом того, що дійсно транспортний засіб було відновлено.

Висновки суду достатньо мотивовані, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.374 ч.1 п.1, 375, 383,384, 389- 391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11.06.2020 року.

Головуючий Ванівський О.М.

Судді Курій Н.М.

Мельничук О.Я.