Справа № 201/4130/19
Провадження № 2/201/969/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2019р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 13.05.2019р. було відкрито провадження по справі та призначено розгляд в загальному позовному провадженні в підготовче засідання (а.с. № 33).

Відповідно до вимог ст. 197 та п. 3 ч.2 ст. 200 ЦПК України підготовче засідання у справі проведено 04.12.2019р. (а.с. № 52).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що між ним та акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - АТ «ОТП Банк») було укладено договір поруки № SR-300/743/1/2005 від 21.05.2014р., за умовами якого він зобов`язався відповідати перед банком за виконання ОСОБА_2 кредитних зобов`язань, які випливають із умов кредитного договору №ML-300/1030/2005 від 10.10.2005р.

Позивач також зазначав, що 25.04.2018р. між ОСОБА_2 та АТ «ОТП Банк» було укладено договір про внесення змін та доповнень №4 (про прощення боргу) до кредитного договору № ML-300/1030/2005 від 10.10.2005р., відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов`язується погасити боргові зобов`язання у термін до 25.04.2018р. в розмірі 1 996 500 грн., після чого позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобов`язання за кредитним договором і банк здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі 196 599 грн.51коп.

Проте, у встановлені строки ОСОБА_2 борг не погасила, тому на виконання взятих на себе зобов`язань за договором поруки, позивач сплатив банку обумовлену умовами договору поруки суму - 1 996 500 грн., у зв`язку з чим отримав право зворотної вимоги на вказану суму, яку просив стягнути на його користь, а також покласти на відповідачку понесені ним по справі судові витрати (а.с. № 4-9). Представник позивача адвокат Чоха К.О. (діє на підставі ордеру від 15.03.2019р. та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3418 від 14.07.2017р. а.с. № 29-30), в ході судового розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. 30.03.2020р. на е/пошту суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. В цій заяві представник позивача також зазначив, що він заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, оскільки відповідачка обізнана про наявність справи в суді та затягує розгляд справи (а.с. № 64).

Відповідачка та її представник адвокат Воронцов В.В. (діє на підставі угоди від 01.02.2020р. та свідоцтва про право а зайняття адвокатською діяльністю № 0997 від 07.05.2001р. а.с. № 60-61) в підготовчі засідання та судові засідання не з`явилися, про дату засідань були повідомлені належним чином, а саме рекомендованими листами з повідомленнями, оголошеннями на сайті «Судова влада», розпискою представника відповідачки в суді (а.с. № 9, 34, 37-38, 40, 42-44, 46, 48-49, 53, 56, 58, 63). Причини своєї неявки суду не повідомили, правом надання відзиву на позов не скористалась.

За вищезазначеного, суд розглянув справу 30.03.2020р. відповідно до положень ст. 223 та ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності обох сторін (їх представників) а також без фіксації судового процесу технічними засобами.

У справі підстав для винесення заочного рішення суду немає, оскільки відсутня сукупність умов, передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України (представник позивача в заяві до суду від 30.03.2020р. не погодився на заочний розгляд справи).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на неї, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України)

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

10.10.2005р. між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є АТ «ОТП БАНК») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №ML-300/1030/2005, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 100 000 доларів США на строк до 10.10.2025р. (а.с. № 10-14).

21.05.2014р. між ОСОБА_1 , як поручителем, та АТ «ОТП БАНК», як кредитором, на забезпечення виконання умов кредитного договору №ML-300/1030/2005 від 10.10.2005р. укладено договір поруки № SR-300/743/1/2005, за умовами якого ОСОБА_1 поручився перед банком за виконання боржником ОСОБА_2 своїх кредитних зобов`язань (а.с. № 15-16).

25.04.2018р. між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін та доповнень №4 (про прощення боргу до кредитного договору № ML-300/1030/2005 від 10.10.2005р. (а.с. № 17).

Згідно з п.1 вказаного договору, відповідно до умов договору про внесення змін та доповнень (договір про зміну валюти боргових зобов`язань) №2 від 26.03.2015р. до кредитного договору заборгованість позичальника перед банком станом на дату укладення цього додаткового договору становить 2 193 099 грн. 51коп.

Відповідно до п.2 договору про внесення змін та доповнень №4 (про прощення боргу) від 25.04.2018р., передбачено, що сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору наступного змісту: 2.1 Позичальник зобов`язується погасити боргові зобов`язання у термін до 25.04.2018р. в розмірі 1 996 500 грн. 2.2. За умови належного виконання позичальником умов кредитного договору та п.п.2.1 додаткового договору, позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобов`язання за кредитним договором перед банком і банк, керуючись ст. 605 ЦК України, здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі 196 599грн.51коп.

Разом з тим, в обумовлені договором про внесення змін та доповнень №4 (про прощення боргу) від 25.04.2018р. строки ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором не погасила.

На виконання зобов`язань поручителя ОСОБА_1 сплатив на користь АТ «ОТП БАНК» обумовлену вищевказаними договорами суму, а саме: 25.04.2018р. - 1 996 500 грн., що підтверджується копією платіжного доручення (а.с. № 18).

Про повне виконання поручителем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за умовами договору поруки від 21.05.2014р. свідчить також довідка АТ «ОТП БАНК» від 07.08.2018р. № 300-5-300-4/988-БТ (а.с. № 19).

Відповідно до ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов`язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що під час розгляду справи встановлено факт повного виконання поручителем ОСОБА_1 своїх обов`язків за умовами договору поруки і фактичне погашення за боржника заборгованості перед АТ «ОТП БАНК», суд приходить до висновку про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені ним за боржника кошти в розмірі 1 996 500 грн.

Аналогічні висновки містить і постанова Верховного Суду від 06.06.2018р. у справі № 711/4500/16-ц.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦК України, приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 989 грн.20коп. (а.с. № 3).

На підставі викладеного, керуючись ч.ч.1,2 ст. 556 ЦК України, постановою Верховного Суду від 06.06.2018р. у справі № 711/4500/16-ц, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223. ч.2 ст. 247, ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) суму коштів у розмірі 1 996 500 грн. (один мільйон дев`ятсот дев`яносто шість тисяч п`ятсот грн.), сплачених в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-300/1030/2005 від 10.10.2005р.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 989 грн. 20 коп. (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.