233 № 233/1528/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого cудді Малінова О.С.

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Костянтинівці справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення порушень у здійсненні права власності та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований його онук, відповідач по справі ОСОБА_2 , який з 2014 року в квартирі не мешкає, за місцем реєстрації не з`являється, його речі в квартирі відсутні, будь-якої участі в утриманні житла, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймає. Позивач через те, що відповідач зареєстрований в квартирі, змушений нести зайві витрати на утримання житла, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідача, який добровільно з реєстрації не знявся, а тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності (а.с.2).

Відповідач ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.39).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 30 вересня 1992 року, нотаріально посвідченим та зареєстрованим в реєстрі за № 2-5535 (а.с.3).

В квартирі зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою комунального підприємства «Служба єдиного замовника № 4» про склад родини та реєстрації № 111 від 05 березня 2020 року (а.с.7).

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 також підтверджується відомостями про реєстрацію місця проживання, які містяться в реєстрі Костянтинівської територіальної громади, № 1128/09 від 27 березня 2020 року (а.с.20-22).

З 2014 року відповідач ОСОБА_2 в квартирі не мешкає, за місцем реєстрації не з`являється, його речі в квартирі відсутні. Факт його відсутності та відсутності його речей в квартирі підтверджується актом обстеження місця проживання від 05 березня 2020 року, складеним представниками комунального підприємства «Служба єдиного замовника № 4» (а.с.6).

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.

В силу ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_2 позов визнав, фактично не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 більше року, факт його реєстрації в квартирі позбавляє позивача права користуватися майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.

В порядку ст.141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.525, 526, 530, 589, 590 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.7, 8, 19, 141, 200, 206, 264-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Вказаний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя