Справа №150/72/20
Провадження по справі №2-о/150/8/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

у складі головуючої: судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі: Гендзьорі О.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до районного суду із заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись не те, що з 2008 року вона без реєстрації шлюбу проживала із ОСОБА_3 однією сім`єю. За час спільного проживання у них народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 визнавав себе біологічним батьком дитини, піклувався про неї, займався її вихованням, матеріально забезпечував. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. У зв`язку з тим, що із батьком дитини ОСОБА_1 не перебувала у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька у свідоцтві про народження дитини були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Встановлення факту батьківства їй необхідно для захисту майнових інтересів дитини, зокрема, для оформлення спадщини після смерті батька.

ОСОБА_1 ,скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність її представника, свої вимоги підтримує на умовах, викладених в заяві про встановлення факту батьківства.

Заінтересованою особа ОСОБА_2 , скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подано заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення вимог, заявлених ОСОБА_1 .

Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судувого розгляду.

Так, відповідно до 1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд, враховуючи визнання заінтересованою особою вимог, заявлених ОСОБА_1 , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи кожен аргумент, наведений заявником, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставинах, об`єктивно досліджених доказів, наявних у справі, дійшов до висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 27.01.2020 року виконавчим комітетом Мазурівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області (а.с. 7).

За час спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_5 народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батьки дитини не перебували у шлюбі. Відтак, відомості про батька в актовому записі про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, а саме, у графі «Відомості про батька» було зазначено « ОСОБА_6 », про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 , виданого 10.08.2009 року виконкомом Мазурівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області (а.с. 8).

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз'яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Наявність спільного проживання та ведення спільного господарства дає право суду вважати, що відповідач є батьком дитини.

Спільне проживання ОСОБА_5 із ОСОБА_1 (матір'ю малолітньої ОСОБА_4 ) підтверджено письмовими доказами.

Окрім того, як вбачається із довідок, виданих виконкомом Мазурівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 04.02.2020 року, ОСОБА_5 на момент своєї смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 , спільно проживав із співмешканкою із ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_7 (а.с. 10, 11).

Встановлення факту батьківства є необхідним для захисту майнових прав малолітньої дитини, зокрема, оформлення спадщини після смерті батька.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявником відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо встановлення факту родинних відносин.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Вище викладене відповідно до ст.315 ч.1 п.1, ст.319 ЦПК України дає підстави суду для задоволення заяви.

На підставі викладеного, ст., ст.121, 125, 130, 145 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, та керуючись ст., ст. 2, 5, 10, 76-81, 89, 90, 259-265, 268, 293, 294, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо малолітньої ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: Л.П. Цимбалюк