Справа № 336/3158/19
Р І Ш Е Н Н Я Пр. № 2/336/132/2020

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Щасливої О.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду с позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину, який було уточнено.

В заяві вказує, що з відповідачем знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2013 року, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2018 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на утриманні позивачки.

Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Позивачка уточнила позовні вимоги в частині суми аліментів, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1500 грн. щомісяця, до її повноліття.

Сторони до суду не з`явилися, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні уточненого позову наполягала. Відповідач уточнений позов визнав повністю, суду заперечень не надав.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно з ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову.

Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180,182, 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 77-82, 141, 206, 259, 263-265, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця м. Запоріжжя, місце роботи - не відоме, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , уродженки м. Запоріжжя, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 20 травня 2019 р., до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 840,80 грн. у доход держави.

Допустити негайне виконання рішення, але не більш ніж за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Щаслива