Справа № 234/3993/20
Провадження № 2/234/1939/20
03 червня 2020 року Краматорський міський суду Донецької області у складі:
головуючого - судді Лутай А.М.,
за участю: секретаря - Пагуліч Д.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Краматорська Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
Позивач ОСОБА_1 06.03.2020р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 08.12.2019 року ОСОБА_2 , відповідач у справі, під розписку позичив у нього ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 170 000,00 грн строком до 10.01.2020 року. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов`язання. Просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 170 000,00 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700,00 грн. та 420,40 грн.
Представник позивача ОСОБА_3 вимоги позову ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не надав.
Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та їх представників на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши позов та оцінивши докази у цій справі в їх сукупності, вважає позов обґрунтованим частково та таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 08.12.2019 року між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого останній взяв в борг у ОСОБА_1 170 000 грн та зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів в строк до 10.01.2020р.
Факт укладення між сторонами договору позики, а також передання позивачем відповідачу грошових коштів за договором, підтверджується розпискою про отримання грошових коштів, написаною власноруч відповідачем 08.12.2019 року, яку суд приймає за основу при ухваленні рішення.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором позики не виконав, борг у визначений строк не повернув, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму позичених 08.12.2019 року грошових коштів в розмірі 170 000,00 грн.
Крім того, у відповідності із ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім, та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за пред`явлення позовної заяви в розмірі 1700,00 грн.
В частині стягнення з відповідача судового збору в розмірі 420 грн. суд вважає, що вказані грошові кошти були сплачені позивачем помилково та для їх повернення існує інший порядок, визначений ст. 7 Закону України «Про судовий збір», тому у задоволенні вимог позивача про їх примусове стягнення з відповідача слід відмовити.
Керуючись ст.ст.526, 549, 610, 625, 631, 1047, 1050 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 130, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 :
- суму боргу за договором позики від 08.12.2019 в розмірі 170 000,00 грн. (сто сімдесят тисяч гривень 00 коп.);
- витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.).
В частині стягнення з відповідача на корить позивача понесених судових витрат в сумі 420,00 грн. - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий суддя: А.М. Лутай