Справа № 459/3326/19
Провадження № 2/459/405/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 року м. Червоноград

Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань Савіцької Б.Б.,

Справа № 459/3326/19

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Шахта`Надія»

Вимоги позивача: про визнання незаконним застосування пониження коефіцієнту трудової участі, стягнення заробітної плати, середнього заробітку, моральної шкоди

Особи, які з`явилися в судове засідання:

позивач ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.11.2019 року звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати незаконним застосування до нього відповідачем пониження коефіцієнту трудової участі у період з липня 2015р. по липень 2016р., стягнути невиплачену заробітну плату у сумі 30880,25грн., середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення у сумі 53814, 06грн., моральну шкоду у сумі 15000грн.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він працював на шахті в період з 07.07.2015 року по 07.07.2016 року. При звільненні не було повністю виплачено заробітну плату, оскільки зарплата виплачувалась із порушенням норм КЗпП та умовам колективного договору. А саме адміністрацією шахти умисно понижувались коефіцієнти щомісяця, а таким чином виплачували менші суми заробітної плати за випрацюваний час. Позивач був змушений звернутись із відповідними скаргами в ГУ Держпраці у Львівській області. Було проведено інспекційне відвідування та було винесено припис про усунення виявлених порушень. У ході інспекційного відвідування, при вивчені наданих документів встановлено, що визначення конкретного розміру коефіцієнту трудової участі (далі -КТУ) для кожного працівника відбувалось щомісячно на засіданні Ради бригади. Однак, адміністрацією шахти не надано положень чи інших документів, які б регламентували порядок створення, діяльність та склад Ради бригади. Розподіл КТУ зафіксовано протоколами Ради бригади - без номерів та дати проведення таких засідань. Вказані протоколи є затверджені директором Шахти. У всіх протоколах зазначена однакова причина для застосування КТУ у понижуючому розмірі ( 0,6, 0,8 чи 0,9 ) без кількісної диференціації причин їх застосування та, відповідно, зменшення заробітної плати, що може свідчити про неналежне обгрунтування застосування КТУ. У ході інспекційного відвідування не надавалися підтверджуючі документи про ознайомлення працівників із конкретним розміром КТУ. У вищевказаних проколах не зазначено членів бригади, присутніх на Раді бригади по розподілу КТУ та ким прийнято рішення щодо такого розподілу. Застосування КТУ в понижуючому розмірі в окремих місцях застосовано при обчислені премій та оплати за роботу у вихідні дні у подвійному розмірі. Адміністрацією Шахти в односторонньому порядку, без належного повідомлення працівників, щомісячно приймаються рішення з питань оплати праці, шо погіршують умови, встановлені законодавством, без належного на це обгрунтування, чим порушено вимоги частини 4 статті 97 КЗпП України. Заниження КТУ по відношенню до позивач колишнім директором шахти є

незаконним, внаслідок чого виникли недоплати до заробітної плати, оскільки

директор на власний розсуд занижував коефіцієнти без жодного попередження

та без відповідних підстав. Припис держпраці не виконаний та не було виплачено у повному розмірі зарплату. У зв`язку із незаконним пониження КТУ за 2015 рік позивачу не доплачено: жовтень було нараховано 10 055,61 грн. мало бути 11 172,9 грн., листопад було нараховано 4 958,82 грн. мало бути 8 264,70 грн., грудень було нараховано 8 447,35 грн. мало бути 14 078,92 грн. А також за 2016 рік: січень було нараховано 8161,34 грн. мало бути 9 068,15 грн., лютий було нараховано 8 060,53 грн. мало бути 10 075,66 грн., березень було нараховано 18 037,04 грн. мало бути 22 546,75 грн., травень було нараховано 6 590,55 гри. мало бути 10 984,25 грн., червень було нараховано 7 591,60 грн. мало бути 9 489,5 грн., липень було нараховано 10 654,07 грн. мало бути 17 756,78 грн. Різниця і становить борг по не виплаченій заробітній платі - 30880,82грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку (282 робочі дні) у сумі 53814,06грн. Незаконною невиплатою заробітної плати позивачу була спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 15000грн. Просив позов задовольнити.

24.12.2019 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову з наступних мотивів. Згідно даних розрахункового відділу заборгованість по заробітній платі перед позивачем відсутня. Причинами встановлених розмірів КТУ позивачу в протоколах зазначено: невиконання, низька трудова дисципліна, низький професійний рівень, халатне відношення до роботи. З огляду на викладене, КТУ за спірний період засіданнями Ради бригади встановлено в межах норм визначених додатком до Колективного договору. Підстави для застосування КТУ у розмірі 1,0 і більше по відношенню до позивача були відсутні в зв`язку з наявністю відповідних зауважень. Про застосовані КТУ позивачу було відомо з отриманих карток про нараховану заробітну плату. Позовна заява датована 18 листопада 2019 року. Тобто з липня 2016 року по дату подання позовної заяви минуло понад три роки, таким чином позовна заява, в частині про визнання незаконним пониження КТУ та стягнення середнього заробітку, подана не в межах тримісячного строку і підлягає відхиленню з підстави пропуску позивачами строку позовної давності. В частині стягнення моральної шкоди, позивач не зазначив з чого він виходив при оцінці моральної шкоди, жодних доказів чи розрахунків, які б підтверджували розмір моральної шкоди не було долучено.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав просив відмовити у задоволенні позову з підстав вказаних у відзиві.

Заяв, клопотань учасників справи до суду не поступало, окрім про приєднання письмових доказів, виклик та допит свідків, які у судове засідання не з`явилися.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 останній працював у ПАТ «Шахта`Надія» в період з 07.07.2015 року по 07.07.2016 року.

Відповідно до характеристики з місця праці ПАТ «Шахта`Надія» ОСОБА_1 не зарекомендував себе, як добросовісний працівник.

Згідно з Положенням з організації оплати праці на шахті (додаток № 16 до Колдоговору), на підприємстві застосовуються дві системи оплати праці: почасова система, за якою розмір заробітної плати визначається в залежності від кількості відпрацьованого часу; відрядна система, за якою розмір одержаної заробітної плати визначається в залежності від обсягу виконаних робіт і відрядної розцінки.

На підприємстві використовується бригадно-відрядна форма оплати праці, тобто за умовами виробничого процесу робота виконується бригадою працівників.

При бригадно-відрядній оплаті праці норми виробітку і відрядні розцінки встановлюються загальні для всієї бригади. Відповідно розмір заробітної плати визначається виходячи з об`ємів виконаних робіт і відрядних розцінок.

Для розподілу колективного заробітку робітників бригади на підприємстві застосовується КТУ (коефіцієнт трудової участі), який передбачений Положенням про коефіцієнт трудової участі (додаток № 34 до Колективного договору між адміністрацією ДВАТ «Шахта «Надія» та трудовим колективом), який діяв на той час.

У відповідності до Положення про коефіцієнт трудової участі коефіцієнт трудової участі (КТУ) представляє собою узагальнену кількісну оцінку реального вкладу кожного робітника в результатах колективної праці.

КТУ встановлюється диференційовано в межах 0,6-1,5.

КТУ 1,0 встановлюється робочим, які на протязі зміни чи місяця працювали добросовісно, виконували всі завдання гірничого майстра, бригадира чи інших дільниць і не мали зауважень.

На підставі звернення позивача до Головного управління державної праці у Львівської області було проведено інспекційне відвідування та складено акт інспекційного відвідування № ЛВ 2452/457/АВ від 08.05.2019року та на підставі акту було винесено припис про усунення виявлених порушень № ЛВ2452/457АВ/П від 08.05.2019 року. У ході інспекційного відвідування, при вивчені наданих документів встановлено, що визначення конкретного розміру КТУ для кожного працівника відбувалось щомісячно на засіданні Ради бригади. Однак, адміністрацією Шахти не надано положень чи інших документів, які б регламентували порядок створення, діяльність та склад Ради бригади. Так, розподіл КТУ зафіксовано протоколами Ради бригади - без номерів та дати проведення таких засідань. При ньому, вказані протоколи є затверджені директором Шахти. При цьому, у ході інспекційного відвідування не надано підтверджуючих документів про ознайомлення працівників із конкретним розміром КТУ, який щомісячно застосовано при нарахуванні заробітної плати, в тому числі, у понижуючому розмірі. А також, у вищевказаних проколах не зазначено членів бригади, присутніх на Раді бригади по розподілу КТУ та ким прийнято рішення щодо такого розподілу.

Як вбачається з долучених позивачем до позовної заяви копій протоколів засідань Ради бригади ОСОБА_1 було застосовано КТУ за спірний період у наступних розмірах: у жовтні 2015 року - КТУ 0,9; у листопаді 2015 року - КТУ 0,6; у грудні 2015 року - КТУ 0,6; у січні 2016 року - КТУ 0,9; у лютому 2016 року - КТУ 0,8; у березні 2016 року - КТУ 0,8; у травні 2016 року - КТУ 0,6; у червні 2016 року - КТУ 0,8; у липні 2016 року - КТУ 0,6. Причинами встановлених розмірів КТУ в протоколах зазначено: невиконання, низька трудова дисципліна, низький професійний рівень, халатне відношення до роботи.

Коефіцієнт трудової участі за спірний період засіданнями ради бригади встановлено в межах норм визначених додатком до Колективного договору.

У відповідності до ст. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Згідно ст. 252-7 КЗпП України колектив бригади може розподіляти колективний заробіток із застосуванням коефіцієнта трудової участі. Коефіцієнти членам бригади за поданням бригадира (ради бригади).

Як випливає з Положення з організації оплати праці та Положення про коефіцієнт трудової участі при відрядній системі заробітна плата цілком залежить від результатів його праці, оскільки при цій системі оплати праці не існує гарантій обов`язкового одержання працівником якогось твердого мінімуму заробітної, крім причин, які залежать від працівника і оплата за які проводиться у відповідності до ст. 111 КЗпП України та не забезпечує присвоєння коефіцієнта трудової участі у розмірі 1,0.

Суд погоджується, що при розподілі КТУ були допущені порушення, а саме: розподіл КТУ зафіксований протоколами ради бригади - без номерів та дати проведення таких засідань, у вищевказаних проколах не зазначено членів бригади, присутніх на Раді бригади по розподілу КТУ та ким прийнято рішення щодо такого розподілу, працівники не повідомлялися про зменшення КТУ. Однак підстав для застосування КТУ у розмірі 1,0 і більше по відношенню до позивача не було у зв`язку з наявністю відповідних зауважень, не беручи до уваги, що вони були однакові без кількісної диференціації причин їх застосування. Позивачем не доведено неправильність розрахунку загального заробітку бригади, натомість позивачем запропонований свій розрахунок трудової участі без врахування трудової участі інших працівників. Зміна коефіцієнта трудової участі конкретного працівника бригади буде стосуватися прав і обов`язків інших працівників бригади на оплату праці, які не залучені позивачем до участі у справі, оскільки збільшення чи зменшення КТУ одного з працівників бригади в межах загального заробітку бригади призведе до перегляду КТУ інших членів бригади. А оскільки судом встановлено, що підстав для визнання незаконним застосування пониження коефіцієнту трудової участі не має, тому й позовні вимоги про стягнення заробітної плати, середнього заробітку, моральної шкоди також не підлягають до задоволення. Суд не бере до уваги пояснення представника відповідача щодо пропуску позивачем строку для звернення до суду, оскільки позивач звертався зі скаргами до Головного управління Держпраці у Львівській області та останню відповідь отримав 04.10.2019 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 263-265, 268, 273 ЦПК , суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.03.2020 року.

Суддя: Д. І. Рудаков