Провадження 6/243103/2020
Справа 243/9136/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Ільяшевич О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Гакала Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2020 року до суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вказана заява обґрунтована тим, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2015 року по справі № 243/9136/15-ц були задоволені позовні вимоги ПАТ «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору кредиту, та з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення заборгованість по кредитному договору № Д579/АК-016.07.2 від 12 жовтня 2007 року, та судові витрати. 24 травня 2019 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ПАТ «Родовід банк»» був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором №Д579/АК-016.07.2 від 12 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ «Родовід банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 17 грудня 2019 року ухвалою суду було замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Родовід Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал». У зв`язку із перебуванням ПАТ «Родовід банк» на стадії ліквідації, кадрових змін, а саме скорочення штатів та звільнення працівників відділу повернення проблемної заборгованості виникла необхідність передачі документів до інших структурних підрозділів та продажу частини кредитного портфелю через електронний майданчик, зокрема передача оригіналів кредитних справ клієнтів довго тривала через що було пропущено строки пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У зв`язку із чим просили поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого по цивільній справі № 243/9136/15-ц, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк» (правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал») з тих підстав, що на момент відступлення права вимоги та передачі документів виконавчий лист був відсутній.

Заявник в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву якою просив справу розглядати без його участі, підтримав заяву у повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Під час розгляду справи, судом здійснені усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення заінтересованих осіб про місце, день та час розгляду справи.

Згідно із Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» та Указу Президента від 14 листопада 2014 року № 875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», пересилання пошти не здійснюється, зокрема, до м. Горлівка Донецької області, що є останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання заінтересованих осіб ОСОБА_1 , що позбавило суд можливості здійснити його виклик шляхом надіслання поштою судової повістки за зареєстрованим місцем проживання.

У зв`язку із чим, судом було вжито заходів щодо встановлення зареєстрованого у визначений законом спосіб місця перебування ОСОБА_1 на території, підконтрольній владі в Україні, для чого направлено ухвалу суду про витребування відповідних відомостей у Мінсоцполітики. Втім з повідомлення Мінсоцполітики вбачається, що ОСОБА_1 не реєструвався як вимушений переселенець.

У зв`язку із чим, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, виклик вказаних осіб у судове засідання був здійснений також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Будучи повідомленою у встановленому законом порядку (належним чином) про місце, дату та час судового розгляду справи, заінтересована особа не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилась у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду на викладене, враховуючи, що заінтересована особа, будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явилась без повідомлення причин неявки, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість розглянути справу у відсутності зазначеної особи, відповідно до положень частини 3 статті 442 ЦПК України.

Заінтересована особа, представник Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомлений належним чином про дату розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши заяву та надані до неї документи, вважає що заява товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не підлягає задоволенню, виходячи з таких встановлених в судовому засіданні доказів та відповідних їм норм чинного законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня2015 року по справі № 243/9136/15-ц (провадження 2/243/4790/2015) були задоволені позовні вимоги ПАТ «Родовід банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені, та з відповідача на користь позивача було присуджено до стягнення заборгованість за кредитним договором №Д579/АК-016.07.2 від 12 жовтня 2007 року, за яким стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 7036 (сім тисяч тридцять шість) дол. США 12 центів, що по курсу НБУ станом на 23 жовтня 2015 року складає 156768(сто п`ятдесят шість тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 87 коп.; заборгованість по сплаті процентів у розмірі 996 (дев`ятсот дев`яносто шість) дол. США 32 центи, що по курсу НБУ станом на 23 жовтня 2015 року складає 22198(двадцять дві тисячі сто дев`яносто вісім) грн. 59 коп.; плату за обслуговування кредиту у розмірі 2562 (дві тисячі п`ятсот шістдесят дві) грн. 42 коп.; пені, нарахованої згідно умов Кредитного договору - пені за прострочення виконання грошових зобов`язань у розмірі 5833 413 (п`ять мільйонів вісімсот тридцять три тисячі чотириста тринадцять) грн. 65 коп.; відповідальності за порушення грошового зобов`язання у розмірі 30 416 (тридцять тисяч чотириста шістнадцять) грн. 04 коп.; суму інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом у розмірі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) грн. 60 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.. (39-42)

На підставі вказаного рішення суду, у відповідь на заяву позивача Слов`янським міськрайонним судом Донецької області був надісланий виконавчий лист, який позивач отримав 08 грудня 2015 року, про в справі мається відомості (а.с. 55 -59).

29 травня 2019 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ПАТ «Родовід Банк». Відповідно до умов цього договору, право грошової вимоги за кредитним договором №Д579/АК-016.07.2 від 12 жовтня 2007 року, укладений між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 70-72,73-79).

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2019 року було замінено сторону виконавчого провадження з виконання рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2015 року по справі № 243/9136/15-ц; № 2/243/4790/2015, за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору кредиту - публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» , його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» .

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя.

У силу статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналізуючи положення Закону України «Про виконавче провадження», можна дійти висновку, що стадія примусового виконання судового рішення є невід`ємною частиною відновлення прав особи із застосуванням судової процедури, відповідно до якої стягувач має сподіватись на фактичну реалізацію своїх прав згідно із юридично закріпленим змістом впродовж чітко регламентованого строку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка діяла на момент набрання рішенням суду законної сили про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором - 03 листопада 2015 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення протягом трьох місяців; інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом. Згідно з п. 1 ч.2 цієї статті строки, зазначені у ч.1 цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Таким чином, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа на момент набрання рішення законної сили становив 03 листопада 2016 року.

Положенням ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка діяла на момент набрання рішенням суду законної сили про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором 03 листопада 2015 року - визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відомостей про пред`явлення зазначеного виконавчого документу до виконання та його повернення з підстав, визначених вищезазначеною нормою, суду не надано. Таким чином, підстав для переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання судом не встановлено.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України № 1404-VIII«Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи пред`являються до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно з п. 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вищевказаного Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, тобто протягом трьох років.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 8 Конституції України, Конституції України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Цивільного Кодексу України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року по справі № 3-рп/2001 зазначено, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року по справі № 3-рп/2001, встановлено, що закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з положенням ст.151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Отже, з огляду на системне тлумачення вищезазначеної норми п.5 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року у сукупності з положеннями Конституції України, суд приходить до переконання, що положення Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» в частині строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч. 1 ст. 12 цього Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи видані з дня прийняття цього Закону та до набрання ним чинності, оскільки застосування поняття «набрання чинності законом» у спірних правовідносинах не може зводитись лише до визначення певної календарної дати, а повинно невід`ємно пов`язуватись із моментом прийняття відповідного закону при неухильному дотримуванні принципу незворотності дії законів у часі.

Суд звертає увагу на те, що первісний стягувач звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа, і виконавчий лист вперше був виданий 03 грудня 2015 року та отриманий ним 08 грудня 2016 року(а.с. 59), але стягувач із вказаним листом до державної виконавчої служби не звертався. Пояснення заявника стосовно того, що у зв`язку із ліквідацією ПАТ «Родовід банк» останнім було пропущено строки пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд вважає хибними, оскільки процес ліквідації ПАТ «Родовід банк» почався з 20 грудня 2017 року, про що свідчить договір № 15 про відступлення прав вимоги від 24 травня 2019 року, тобто первісним стягувачем був пропущений строк пред`явлення листа до виконання до процесу ліквідації.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78, 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 1 та 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст.433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, боржник вправі очікувати на позитивні для нього наслідки у зв`язку з простроченням кредитора під час виконання зобов`язання, а кредитор має прикласти максимуму зусиль для реалізації свого права стягнення в межах визначених законом строків у відповідності до приписів законодавства.

Суд звертає увагу на те, що договір відступлення права вимоги між ТОВ «Вердикт Капітал» та первісним стягувачем ПАТ «Родовід банк» був укладений 24 травня 2019 року, тобто після спливу як строку пред`явлення до виконання виконавчого документу за ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент вступу рішення суду в законну силу, так і після спливу строку, визначеного ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року.

В обґрунтування доводів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу, заявником зазначається лише те, що на момент укладення угоди про відступлення права вимоги виконавчі листи не були передані у зв`язку із ліквідацією первісного стягувача.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавством не визначено, а тому суди дають оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Суд не може прийняти до уваги такі доводи, оскільки вже на момент укладення договору відступлення вимоги заявникові було достовірно відомо про довготривале невиконання рішення суду та про строки такого невиконання, отже приймаючи рішення про укладення договору за простроченим зобов`язанням, заявник повинен був дізнатися про причини нереалізації права на стягнення первісним стягувачем.

Проте, заявником не наведено жодних обґрунтованих та підтверджених документально доказів того чому первісним стягувачем (позивачем по справі) за період багатьох років не було здійснено жодної активної дії для отримання виконавчого документу.

На думку суду, сама по собі заміна стягувача внаслідок укладення договору відступлення вимоги та відсутність виконавчих листів при передачі документів за договором, за умови, що укладання такого договору відбулося після спливу строку пред`явлення до виконання виконавчого документу, і правонаступник достовірно знав про сплив строку пред`явлення виконавчого документу, не може вважатися поважною причиною пропущення строку пред`явлення виконавчого документа для виконання.

За таких обставин, коли в судовому засіданні не здобуто та не наведено належних доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, заява ТОВ «Вердикт Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 353, 354, 433 ЦПК України, п. п. 17.4 розділу VІII Перехідних положень ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Банк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)', про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О. В. Ільяшевич