Справа № 638/1512/20
Провадження по справі № 2/635/1554/2020
У Х В А Л А

10 квітня 2020 року суддя Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, начальника Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Штикера Ярослава Юрійовича, державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Крамаренко Ольги Павлівни, ОСОБА_2 про визнання протиправними діянь суб`єктів владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,-

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, начальника Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Штикера Я.Ю, державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Крамаренко О.П., ОСОБА_2 , яким просить визнати протиправною бездіяльність державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Крамаренко О.П., яка виявивши помилки в земельному Кадастрі України щодо розташування земельної ділянки за адресою: Харківська область, Харківський район, Циркунівська сільська рада, СТ «Новий сад», кадастровий номер №:02:001:0005, яка не відповідає наявним плановокартографічним матеріалам, що перешкоджали реєстрації земельної ділянки позивача, який подав до реєстрації цілком відповідну документацію, порушила п.4 ст.. 9 Закону України «Про державний земельний кадастр», а саме: «Державний кадастровий реєстратор здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі»; визнати протиправною бездіяльність начальника Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Штикера Я.Ю., який протягом двадцяти місяців не виконував свої посадові обов`язки та не прийняв передбачених законом дій щодо протиправної реєстрації спірної земельної ділянки, яка не відповідає наявним плановокартографічним матеріалам та була зареєстрована його підлеглими на площі земельної ділянки позивача за тією ж адресою, хоча йому було відомо про таке порушення; скасувати державну реєстрацію та кадастровий номер спірної земельної ділянки, яка зареєстрована за документами, які не відповідають наявним плановокартографічним матеріалам та порушують право власності на земельну ділянку позивача; зобов`язати в прийнятий законом термін Міськрайонне управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області зареєструвати земельну ділянку позивача за адресою: Харківська область, Харківський район, Циркунівська сільська рада, СТ «Новий сад» за наданими їм технічними картографічними матеріалами та присвоїти цій ділянці кадастровий номер; стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача судовий збір у розмірі 840 гривень; стягнути з державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Крамаренко О.П. моральну шкоду в розмірі 13300 гривень; стягнути з начальника Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області ОСОБА_3 Я ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 13300 гривень; стягнути з Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області моральну шкоду 13300 гривень

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, начальника Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Штикера Ярослава Юрійовича, державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Крамаренко Ольги Павлівни, ОСОБА_2 про визнання протиправними діянь суб`єктів владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди передано на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 березня 2020 року вищевказану цивільну справу передано в провадження суді Бобко Т.В.

24 березня 2020 року на адресу Харківського районного суду Харківської області надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідачів, отримана в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви. Як вбачається зі змісту вказаної ухвали суду, підставою для залишення позову без розгляду було:

-не зазначення позивачем в позовній заяві ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача - Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, реєстраційного номер облікової картки платника податків відповідача ОСОБА_2 , відомих номерів засобів зв`язку відповідача ОСОБА_2 , офіційних електронних адрес та адрес електронної пошти відповідачів;

-не виконання позивачем вимог ст. 95 ЦПК України щодо засвідчення копій документів, доданих до позовної заяви;

-недоплата позивачем суми судового збору за подання до суду вказаної позовної заяви у розмірі 4204 гривні.

09 квітня 2020 року від позивача до канцелярії суду надійшла заява на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2020 року про усунення недоліків, а також клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Своє клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач обґрунтовує тим, що відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може частково звільнити від сплати судового збору, враховуючи його майновий стан. Так, доходи позивача, який є фізичною особою- підприємцем, складаються лише з плати від надання в оренду приміщень магазинів, які на даний час не працюють у зв`язку з введенням у дію карантинних заходів на території України, а тому на даний час позивач залишився у скрутному фінансовому становищі. Іншого прибутку він не отримує, а тому не має змоги сплатити судовий збір у сумі 4202 гривні.

Суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору, виходячи з наступного.

Слід зазначити, що згідно з Рішенням КСУ №12-рп/2013, гарантією реалізації права на судових захист відповідно до ст. 55 Конституції України в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Зазначене відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року №R (81) 7. Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України.

Застосовуючи практику Європейського суду з прав людини як джерело, слід мати на увазі, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (див., наприклад, рішення суду від 10.07.1998 року у справі компанії «Тіннеллі та сини, ОСОБА_5 . та ін.» і «Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства», Reports 1998-IV, с. 1660, п. 72). При цьому, ЄСПЛ в якості «законної мети» визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дія в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення суду від 12.06.2007 у справі «Станков проти Болгарії» (Case of Stankov v. Bulgaria, заява N 68490/01, п. 57).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналогічне положення міститься у статті 8 Закону України «Про судовий збір». При цьому, умовами для звільнення від сплати судового збору відповідно до вказаної статті є:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, чинне законодавство України надає судам дискреційні повноваження вирішувати питання про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру або надання відстрочки (розстрочки) його сплати. Однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати вагомі підстави відмови у задоволенні відповідних заяв (клопотань), оскільки відсутність обґрунтування, так само як і безпідставна відмова, може стати перешкодою в реалізації права на доступ до суду, гарантованого у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Єдиною підставою для звільнення особи від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, при цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивач у своєму клопотанні як на підставу для звільнення його від сплати судового збору посилається на відсутність у нього прибутку у зв`язку з введенням на території України дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), через що були зачинені його магазини.

Разом з тим, суд вважає, що зазначена обставина, не є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору взагалі, оскільки дія карантинних заходів відповідно до вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» має тимчасовий характер.

У зв`язку з наведеним, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

При цьому, суд роз`яснює, що вказана позивачем обставина для звільнення від сплати судового збору є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору у порядку, визначеному ч. 1 ст. 136 ЦПК України та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Однак з таким клопотанням позивач до суду не звертався.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30 березня 2020 року, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), продовжені процесуальні строки на строк дії такого карантину (Розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Виходячи з наведеного, суд встановлює позивачу строк для вчинення процесуальних дій щодо виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2020 року про усунення недоліків з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30 березня 2020 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.136 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, начальника Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Штикера Ярослава Юрійовича, державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Крамаренко Ольги Павлівни, ОСОБА_2 про визнання протиправними діянь суб`єктів владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право на звернення до суду з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору за подання позову на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Продовжити строк, встановлений судом для усунення недоліків відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2020 року на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Бобко