Справа № 513/939/20
Провадження № 2-о/513/105/20
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

28 жовтня 2020 року суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Саратського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2020 року заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просить:

"встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що особа, яка є заявником та називається ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с. Петропавлівка Тарутинського району Одеської області, Україна".

Заяву обґрунтувала тим, що вона ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Петропавлівка Тарутинського району Одеської області, про що 15 грудня 1966 року Петропавлівською сільською радою Тарутинського району Одеської області в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено запис № 44. Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Петропавлівською сільською радою Тарутинського району Одеської області 15 грудня 1966 року.

27 травня 1984 року Саратським РВВС Одеської області їй видано паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_2 .

10 жовтня 1984 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_2 . Після реєстрації шлюбу вона з чоловіком переїхала на проживання до Комі АРСР де, через зміну прізвища внаслідок укладення шлюбу, 06 грудня 1984 року Печорським РВВС Комі АРСР їй було видано паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_3 .

Зазначений паспорт вона втратила і замість нього 19 вересня 1995 року Печорським РВВС Комі АРСР їй видано довідку форми 9 замість документа, що посвідчує особу. Іншого паспорта, замість втраченого, вона не отримувала, оскільки одразу переїхала на проживання в Україну до с. Петропавлівка Саратського району Одеської області та влаштувалась на роботу до СВК "Петропавловський" де працювала до березня 2008 року.

Через постійну зайнятість на роботі та відсутність нагальної необхідності заявниця не отримувала документ , що посвідчує її особу.

У вересні 2020 року вона звернулась до Державної міграційної служби України в Одеській області, де їй роз`яснено які вона має надати до відділу Державної міграційної служби України в Одеській області документи, в тому числі рішення суду про встановлення особи.

Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того, що вона дійсно є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с.Петропавлівка Тарутинського району Одеської області, Україна, необхідно для можливості здійснення прав і обов`язків, передбачених законодавством України як на сьогодні так і в подальшому.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають орган реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

У заяві заявниця просить встановити факт, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с. Петропавлівка Тарутинського району Одеської області, Україні, тобто просить встановити тотожність особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частинами 2, 3, 4, 5 ст.186 ЦПК України встановлено, що про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на викладене, враховуючи, що заявниця просить встановити тотожність особи, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження належить відмовити, оскільки заява про встановлення тотожності особи не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 19, 186, 258-261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Саратського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Бучацька