_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/3254/20
Провадження № 2-о/947/102/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Кирикової О.О.,

за участі сторін по справі:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Одеської міської ради - Романець Юлії-Вікторії Олександрівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Одеська міська рада,

про встановлення факту належності

правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник - ОСОБА_1 17.02.2020 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якій просить суд встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 , видане 27.07.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради на ім`я: « ОСОБА_1 », належить - ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що вона - ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.07.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради.

20 серпня 2008 року Київським РВ у місті Одесі ГУДМС України в Одеській області на її ім`я були видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , в якому її по-батькові зазначено, як: « ОСОБА_1 ». Однак, у свідоцтві про право власності на вищевказану квартиру, прізвище вказано, як: « ОСОБА_1 ». Внаслідок різного написання її даних, як фізичної особи, у правовстановлюючих документах на належне їй майно та у правовстановлюючому документі, який посвідчує особу, а саме - паспорті громадянина України, вона - ОСОБА_1 позбавлена підтвердити своє право власності на вищевказане майно, а також вільно здійснювати розпорядження ним.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з відповідною заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 27 лютого 2020 року на підставі вказаної заяви відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судовому засіданні призначеному на 10.06.2020 року заявниця заяву підтримала та просила суд задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні стосовно вирішення заяви поклалась на розсуд суду.

Заслухавши сторін по справі, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_1 , про що 08 жовтня 1992 року Відділом ЗАГСу Київського РВК м. Одеси складено актовий запис №1627, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , в якому дані про особу зазначено російською: « ОСОБА_1 ».

27 липня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, на підставі розпорядження від 27 липня 1993 року за №16817, було видане свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , на ім`я: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , в рівних частках. Вказане свідоцтво було зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №4-3617.

Право часткової власності за вказаними особами на вказану квартиру було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 02 березня 1994 року, що підтверджується відповідним записом на зворотній сторінці свідоцтва, с записом за №62пр.-стр.30-р.296.

В подальшому Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради винесено розпорядження за №783 від 22.12.2004 року, яким внесено зміни у вказане розпорядження органу приватизації №16817 від 27.07.1993 року та у свідоцтво №4-3617 від 27.07.1993 року про право власності на житло, а саме: оформити приватизаційні документи на квартиру АДРЕСА_1 , в спільну часткову власність, в рівних частках кожному, а також в частині написання по батькові неповнолітньої ОСОБА_1 , вказавши: « ОСОБА_1 ».

На підставі вказаного розпорядження, у свідоцтво про право власності на житло від 27 липня 1993 року за №4-3617 було внесено виправлення щодо по батькові ОСОБА_1 , як: « ОСОБА_1 », замість: « ОСОБА_1 ».

20 серпня 2008 року Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з існуванням розбіжностей в написанні по батькові заявника у правовстановлюючому документі, який посвідчує дані про особу, та вказаному правовстановлюючому документі на нерухоме майно, заявниця - ОСОБА_1 була вимушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту, оскільки позбавлена права належним чином користуватись своїм правом володіння та розпорядження стосовно належної їй на праві власності частки нерухомого майна.

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 (із змінами), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

При викладених обставинах, оцінивши та проаналізувавши надані докази в їх сукупності, а також надавши оцінку кожному доказу окремо, суд дійшов до висновку, що факт належностіОСОБА_1 - свідоцтва про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 , виданого 27 липня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, на підставі розпорядження від 27 липня 1993 року за №16817, у тому числі на ім`я: ОСОБА_1 , слід вважати встановленим, що в свою чергу викликано у зв`язку з різним написанням її даних у правовстановлюючих документах з підстав різного перекладу, а тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 293, 294, 315 ч.1, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Одеська міська рада (місцезнаходження: 65004, м. Одеса, пл. Думська, 1), про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 , зареєстроване за №4-3617, видане 27 липня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, на підставі розпорядження від 27 липня 1993 року за №16817, у тому числі на ім`я: ОСОБА_1 , належить - ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий Калініченко Л. В.