Справа № 303/3844/19
Провадження № 2/761/2746/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в заочному порядку в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про повернення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Таскомбанк» (далі - відповідач), у якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 237 293,12 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем 05.12.2017 року було сплачено на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 237 293,12 грн. за погашення кредитних зобов`язань. Між тим, під час розгляду справи № 303/8746/13-ц було встановлено факт погашення боргу за кредитним договором № KU 010143 від 21 березня 2011 року. 18.04.2019 року позивачем подано заяву до АТ «Таскомбанк» про повернення надміру виплачених коштів по кредитному договору, яка залишена без задоволення, а грошові кошти на рахунок позивача повернуті не були, що змушує позивача звернутись до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не з`явився, але подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вказаних вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.06.2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.06.2019 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

25.10.2019 року вказана справа надійшла до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А., а ухвалою судді від 04.12.2019 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 27.10.2015 року Мукачівським міськрайонним судом було ухвалено рішення, яким було стягнуто солідарно з МП «Нова» та ОСОБА_2 , з МП «Нова» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість в розмірі 102 611,54 гривень та судові витрати.

Як встановлено вказаним судовим рішенням, відповідно до Кредитного договору №KU010143 від 21.03.2011 року ПАТ "Фольксбанк" (назву якого змінено на ПАТ "ВіЕс Банк") надав відповідачу МП "Нова" кредит у розмірі 34 500,00 доларів США, кінцевим терміном повернення не пізніше 21.03.2014 року.

Відповідно до Договорів поруки від 21.03.2011 року за №KU010143/S-1, № KU010143 /S-2 та № KU010143 /S-3, укладених між ПАТ "Фольксбанк" та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ТзОВ "Ківін", останні взяли на себе зобов`язання відповідати перед ПАТ "Фольксбанк" по зобов`язаннях МП "Нова", що випливають з Кредитного договору №KU010143 від 21.03.2011 року.

Згідно із статутом ПАТ "ВіЕС Банк", останній являється правонаступником усіх прав і обов`язків ПАТ "Фольксбанк", якого перейменовано згідно з рішенням позачергових загальних зборів акціонерів (протокол №48 від 11.10.2013 року).

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 6 грудня 2016 року у справі №303/8746/13-ц, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 12 квітня 2017 року, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2/303/2318/15, виданий на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 27 жовтня 2015 року у справі №303/8746/13-ц, з тих підстав, що боржник до ухвалення рішення Мукачівського міськрайонного суду від 27 жовтня 2015 року у справі №303/8746/13-ц згідно з квитанцією № ПН67948 від 12 жовтня 2015 року повністю сплатив визначену цим рішенням суму.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, під час розгляду справи № 303/8746/13-ц було встановлено факт погашення боргу за кредитним договором № KU 010143 від 21 березня 2011 року.

Натомість, як вбачається із квитанцій від 05.12.2017 року, ОСОБА_1 були перераховані кошти на рахунок ПАТ «ВіЕс Банк» в якості оплати за Кредитним договором №KU010143 від 21.03.2011 року у сумі 6 698,60 грн., 170 593,51 грн. та 63 001,01 грн., а загалом - 240 293,12 грн.

З 12 жовтня 2018 року правонаступником всього майна, прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» стало Акціонерне товариство «Таскомбанк» у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання ПАТ «ВіЕс Банк» до АТ «Таскомбанк». Відповідне рішення було затверджене 16 жовтня Загальними зборами акціонерів двох банків.

ОСОБА_1 звертався до АТ «Таскомбанк» із заявою про повернення сплачених коштів, яка залишена останнім поза увагою.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 ЦК України).

Таким чином, враховуючи ту обставину, що 05.12.2017 року позивачем помилково було сплачено кошти на рахунок ПАТ «ВіЕс Банк», правонаступником якого АТ «Таскомбанк» у той час, коли борг за кредитним договором № KU 010143 від 21 березня 2011 року погашено, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, слід стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно перераховані кошти у розмірі 237 293,12 грн., та відповідно, задовольнити позов у повному обсязі.

Вирішують питання розподілу судових витрат варто вказати наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2 372,90 грн.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Проте, в порушення вимог ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, договором про надання правової допомоги між позивачем та його представником, не зафіксовано вартість кожної послуги адвоката, а вказано, що тарифи, які узгоджені сторонами, зазначені у додатку 1 до цього Договору. Натомість, вказаний додаток до матеріалів справи не долучено.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У той же час, як вбачається із акту наданих послуг від 01.06.2019 року, вартість однієї години адвоката складає 714,28 грн. Так, загальна сума за складання позову складає 7 142,80 грн., на що адвокатом витрачено 10 годин, а за представництво інтересів у суді - 17 857,20 грн. При цьому, станом на 01.06.2019 року адвокат не здійснював представництво інтересів позивача у суді, так як позов до суд подано лише 13.06.2019 року, про що міститься відмітка працівника суду на першій сторінці позову, а акт про те, що вказані роботи були надані, підписано.

Таким чином, сукупність вказаних обставин унеможливлює стягнення з банку на користь позивача 25 000,00 грн. як оплати за послуги адвоката.

Між тим, дотримуючись принципів розумності, справедливості та співмірності, суд вважає за можливе стягнути з банку на користь позивача 2 000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу за складання адвокатом даного позову.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 16, 1066, 1073 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 12, 13, 44, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 128, 141, 211, 223, 263, 265, 273, 280 п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про повернення коштів, - задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Таскомбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі - 237 293,12 грн., судовий збір в розмірі - 2 372,90 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі - 2 000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення, який обчислюється з часу закінчення карантину.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, але не пізніше закінчення строку карантину. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», , адреса: м. Київ, вул. С. Петлюри, 30.

Суддя: Осаулов Андрій Анатолійович

Повний текст рішення виготовлено 09.06.2020 року