Справа №442/2107/20
Провадження №2/442/756/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Грицай М.М.,
з участю секретаря - Антоненко.В.О,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 302920,72 гривень.
Ухвалою суду дану справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження з повідомленням ( викликом ) сторін.
Про призначення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження сторони були повідомлені відповідно до ст.128 ЦПК України.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. 08.09.2020 на адресу суду поступило клопотання представника АТ «УКРСИББАНК» про розгляд справи без участі представника позивача, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримують повність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися і причин своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про день та час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
Зі згоди позивача на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження..
Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконанні зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконанні зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, ще випадково настала після прострочення.
Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно із ст. ст.553, 554 ЦК України, п. п. 1.1.-1.5 договору поруки поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником зобов`язань перед кредитором що повернення кредиту, сплати процентів, пені у повному обсязі, що виникли з кредитного договору, існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Підписанням договору поруки поручитель підтвердив, і йому добре відомі усі умови вищевказаного кредитного договору. Причини невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути виконання поручителем зобов`язань по договору поруки.
З оглянутої додаткової угоди №2 від 28.09.2011 року вбачається, що банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 310362.65 грн. для погашення заборгованості за кредитом, виданим у доларах США, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти у гривнях та сплатити проценти шляхом сплати ануїтетних платежів з 28.09.2011 року по 28.09.2016 року у розмірі 2570.00 грн., а з 28.10.2016 року 01.03.2038 року у розмірі 3065.00 грн. За користування кредитними коштами з 28.09.2011 року відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 9 % річних, а з 28.09.2016 року - у розмірі 11.5 % річних, та у розмірі встановленому пунктами 6.1 - 6.5 додаткової угоди №2.
Згідно договору поруки №192514 від 28.03.2008 року, з додатковими угодами №1 від 28.09.2011 року та від 11.06.2014 року, укладеними між банком та відповідачем ОСОБА_2 , остання зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання усіх зобов`язань ОСОБА_1 перед кредитором за вказаним договором споживчого кредиту.
З вимог про дострокове виконання грошових зобов`язань від 17.01.2020 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлено про необхідність виконати зобов`язання перед АТ «УКРСИББАНК» за кредитним договором протягом тридцяти одного календарного дня.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 302920,72 грн.
Щодо стягнення з відповідачів у користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн, суд зазначає, що понесення позивачем вказаних витрат не підтверджується жодними належними доказами.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264, ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому з відповідачів слід стягнути на користь позивача 4543,81 грн сплаченого судового збору (по 2271,90 грн. з кожного).
Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 282, 354 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного Товариства «УКРСИББАНК» судовий збір у сумі 2271,90 (дві тисячі двісті сімдесят одна ) гривня.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь Акціонерного Товариства «УКРСИББАНК» судовий збір у сумі 2271,90 (дві тисячі двісті сімдесят одна ) гривня.
Відмовити АТ «УКРСИББАНК» у стягненні в його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 28.10.2020 .
Суддя Грицай М.М.