Справа № 249/4716/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2020 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мороки С.М.,

за участі секретаря Олійник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного судового провадження ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області про вирішення питання щодо відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

В с т а н о в и в:

03.03.2020 року суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області під час розгляду заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження ініціював розгляд питання про повне або часткове відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі №249/4716/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В ухвалі зазначено, що до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі №249/4716/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження не можливе без розгляду заяви про відновлення судового провадження по вказаній справі.

Судове провадження знаходилося на території проведення Операції об`єднаних сил та до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області не передавалось.

У зв`язку з чим ухвалою суду доручено вирішити питання про повне або часткове відновлення втраченого судового провадження у справі №249/4716/13-ц, відповідно до вимог ст. 489 ЦПК України.

Справа розглядається Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за територіальною підсудністю, визначеною відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності» №2710/38-14 від 02.09.2014 та ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (№1631-VII, 12.08.2014).

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином - відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.36, 37), заяву про розгляд справи у їх відсутність не надали, причини неявки суду не повідомили.

Суд на підставі ст.ст.223, 247, 493ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних за відсутності зазначених осіб, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

07.10.2013 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області по цивільній справі №249/4716/13-ц позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 58391,02 грн., та судовий збір у розмірі 583,91 грн.

На даний час цивільна справа №249/4716/13-ц залишилась у Шахтарському міськрайонному суді Донецької області в м. Шахтарськ Донецької області, який знаходиться на непідконтрольній Україні території, в районі проведення Операції об`єднаних сил, тобто справа вважається втраченою.

Відповідно до вимог ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо; документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняли інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Судом встановлено, що зазначена цивільна справа з Шахтарського міськрайонного суду Донецької області до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області не передавалась.

Згідно відомостей програми автоматизованого документообігу загальних судів «Д3» Шахтарського міськрайонного суду Донецької області, в провадженні суду з 07.08.2013 року перебувала цивільна справа №249/7416/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З обліково-статистичної картки на цивільну справу №249/7416/13-ц, провадження по справі №2/249/1764/13 вбачається, що провадження по вказаній цивільній справі відкрито 02.09.2013 року. За результатами розгляду 07.10.2013 року ухвалено рішення (а.с. 38).

Вказане також підтверджується копіями ухвали про відкриття провадження у справі №249/4716/13-ц від 02.09.2013 року, та рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області №249/4716/13-ц від 07.10.2013 року, які роздруковані з програми автоматизованого документообігу загальних судів «Д3» Шахтарського міськрайонного суду Донецької області, з Єдиного державного реєстру судових рішень у режимі повного доступу. Рішення суду набрало законної сили 18.10.2013 року (а.с.39-47).

Статтею 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Суд вважає, що вищевказані документи, є належними та достатніми для відновлення втраченого провадження, а тому вважає установленим зміст рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2013, тому втрачене судове провадження підлягає відновленню.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 488-494 ЦПК України,-

У х в а л и в:

Відновити втрачене судове провадження у справі №249/4713/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та рішення суду від 07.10.2013 у цій справі, текст якого повністю наводиться:

Справа № 249/4716/13-ц

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2013 р. м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Стріжакової Г.В.

при секретарі Абдуллаєвій О.Ю., Долинській Я.Ю.

за участю відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шахтарського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 58 391,02 грн. обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 34 985,00 грн. з розрахунку 18 відсотків річних на строк з 30.05.2007 року по 30.05.2012 року. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати від боржників АТ «УкрСиббанк» повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Виконання договору №0 від 30.05.2007 року було забезпечене порукою відповідно до укладеного того ж дня договору поруки №117551 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 . Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобов`язань за основним договором. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність. ОСОБА_1 протягом тривалого часу свої зобов`язання за договором №0 від 30.05.2007 року не виконує, в результаті чого станом на 19.06.2013 року утворилася заборгованість в сумі 58 391,02 грн., в тому числі по тілу кредиту 23 888,97 грн, по відсотках 34 502,05 грн. Просить стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 58 391,02 грн. та судові витрати на сплату судового збору в сумі 583,91 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, але у зв`язку із тим, що він є єдиним годувальником своєї сім`ї, просив розстрочити сплату боргу по 1500 грн. щомісячно, в тому числі по 1000 грн. щомісячно на погашення заборгованості за тілом кредиту та по 500 грн. щомісячно на погашення заборгованості за відсотками (а.с.35).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала заперечення на позовну заяву та пояснила, що в силу приписів ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України строк позовної давності у межах якого позивач міг звернутися до суду із вимогою до неї щодо виконання обов`язків за договором поруки №117551 від 30.05.2007 року сплив 01 грудня 2012 року. Просила в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з неї заборгованості за кредитним договором відмовити (а.с.41-43).

Ухвалою суду від 12.09.2013 року позивач зобов`язаний судом надати в судове засідання розрахунок заборгованості за кредитним договором № 0 від 30 травня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 (а.с.45), яку позивач отримав 26.09.2013 року (а.с.48).

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів:

30 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 34 985,00 грн. з розрахунку 18 відсотків річних на строк з 30.05.2007 року по 30.05.2012 року.

Відповідно до п.1.2.2, п.3.5.1 зазначеного договору позичальник зобов`язується повернути суму кредиту і сплатити плату за кредит не пізніше 30 травня 2012 року.

30 травня 2007 року виконання договору №0 від 30.05.2007 року було забезпечене порукою відповідно до укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 договору поруки №117551.

Відповідно до п.1.2 зазначеного договору кінцевий термін повернення кредиту за договором №0 від 30.05.2007 року визначений 30 травня 2012 року.

Згідно із пунктом 3.1 строк дії вищезазначеного договору встановлюється з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.05.2007 року.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати від боржників АТ «УкрСиббанк» повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Згідно із Актом прийому-передачі документації від 19 березня 2012 року, який є додатком до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, АТ «УкрСиббанк» передав оригінали договорів від 30.05.2007 року №0, №117551 та приєднані до них документи ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до ч.2 ст.509, п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення зобов`язання є зокрема договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується дати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0 від 30.05.2007 року в сумі 58 391,02 грн. підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 , яка є поручителем за договором суд виходить з того, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Відповідно до п.1.2.2. Договору кредит у повному обсязі повинний був бути повернутий в строк до 30 травня 2012 року, позивач звернувся із позовом до суду 31.07.2013 року (а.с.30), тобто пропустив шестимісячний строк позовної давності вимог до поручителя, передбачений ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України, відповідач наполягає на застосуванні строку позовної, у зв`язку із чим у задоволенні позову до ОСОБА_2 слід відмовити.

Аналогічне роз`яснення міститься в п.24 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та п.2 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року № 10-1393/0/4-12 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Відповідно до положень ч.3 ст.213 ЦПК України, абз.4 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи клопотання щодо розстрочення виконання судового рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.217 Цивільного процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідачем ОСОБА_1 надані докази про знаходження на його сина (а.с.38,44), який навчається в Національному Університеті «Києво-Могилянська академія» стаціонарно (а.с.36-37), суд вважає обґрунтованими твердження ОСОБА_1 , що він утримує сина під час навчання, враховуючи дані трудової книжки дружини ОСОБА_1 , яка з 16.01.2012 року ніде не працює(а.с.39-40) та навчається на заочному відділенні Донецького інституту ПАТ «внз Міжрегіональна Академія управління персоналом» на контрактній формі навчання (а.с.49 ), суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , що він утримує свою дружину.

Позивач був повідомлений належним чином про клопотання відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення (а.с.45,48), від позивача заперечень проти задоволення клопотання не надійшло.

Враховуючи наведене, суд вважає, що наявні підстави для розстрочення виконання рішення, однак, враховуючи принцип розумності, справедливості вважає за можливе розстрочити виконання рішення по 2432,96грн. щомісячно.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 визнав позовні вимоги в повній сумі, судові витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з нього в повному обсязі.

На підставі ст.ст.251, 252, 526, 530, 554, 559 ч.4, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, п.24 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», керуючись ст.ст. 10, 11, 11-1, 60, 88, 174, 212, 215, 217, 218, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шахтарськ Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 58 391 грн. 02 коп. (П`ятдесят вісім тисяч триста дев`яносто одна гривня 02 копійки).

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шахтарськ Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, ) судовий збір у сумі 583 грн. 91 коп.

Розстрочити виконання рішення суду строком на два роки по 2432,96грн. щомісячно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Шахтарський міськрайонний суд Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Г.В.Стрижакова

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Бердянського міськрайонного суду С.М. Морока