ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7654/20 Справа № 185/9882/19 Суддя у 1-й інстанції - Зінченко А. С. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гузєва Ігора Григоровича на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який стався на гірничомонтажній дільниці №5 Філії "Павлоградське управління по монтажу та ремонту гірничошахтного обладнання" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" ВСП "Шахтоуправління Імені Героїв Космосу" шахта "Імені Героїв Космосу". Причиною настання нещасного випадку стали недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки; порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів тощо; порушення трудової і виробничої дисципліни в частині: невиконання вимог інструкцій з охорони праці, невиконання посадових обов`язків, що підтверджується складеними комісією з розслідування нещасного випадку актом за формою Н-5 від 08 квітня 2018 року та актом №2 за формою Н-1 від 25 квітня 2018 року, затвердженими заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області. Комісією також встановлено, що ймовірно смертельна травма відбулась у результаті обриву обвідного блоку, в ході дії на нього каната лебідки 1ЛГКН із-за недосконалого кріплення цього блоку і знаходження потерпілого в небезпечній зоні, на відстані не більше 15 метрів від нього. Внаслідок втрати чоловіка, їй завдана моральна шкода, яка полягає в постійних психологічно-емоційних відчуттях страждання, самотності, депресії, так як остання позбавлена спілкування, турботи та любові чоловіка, що свідчить про втрату нормальних життєвих зв`язків, пов`язаних із його загибеллю. Від шлюбу з потерпілим на вихованні у неї залишився малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому на день смерті виповнилося 3 роки та 2 місяці, який також позбавлений батьківського спілкування, турботи та любові рідного батька. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на її користь 834 600 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка на виробництві, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2020 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Стягнуто з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", , місце знаходження: вул. Соборна, буд. 76, м. Павлоград Дніпропетровська область, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , 200 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті чоловіка на виробництві, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь держави (отримувач: УК у м. Павлограді/м. Павл-д/22030101, код отримувача: 37936856, банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0004032, код платежу: 220301061) судовий збір у розмірі 2000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" просить рішення суду від 02 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гузєв І.Г. просить рішення суду від 02 липня 2020 року змінити, збільшивши суму грошового відшкодування до 834 600 грн., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 153 КЗпП України на всіх підприємствах установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесі, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовується працівником, а також, санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів з питань охорони праці.

Відповідно до статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про охорону праці" роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці, відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частиною 3 ст. 13 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинами 3 та 4 статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

З матеріалів справи вбачається, позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41).

Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.42).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер (а.с.9).

Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть №262 від 10 квітня 2018 року, виданого КЗ "Дніпропетровське обласне бюро СМЕ" Павлоградського міжрайонного відділення, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який трапився 08 квітня 2018 року на шахті "Імені Героїв Космосу" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", з тілесними ушкодженнями, які призвели до смерті, а саме, травматичний шок, множинні травми органів грудної порожнини, контакт з іншими та не уточненими механізмами (а.с.10, 11).

Відповідно до акту №2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 25 квітня 2018 року, затвердженим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, який стався 08 квітня 2018 року о 05.00 годині з ОСОБА_2 електрослюсарем підземним Філії "Павлоградське управління по монтажу та ремонту гірничошахтного обладнання" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що ймовірно смертельна травма відбулась у результаті обриву обвідного блоку, в ході дії на нього каната лебідки 1ЛГКН із-за недосконалого кріплення цього блоку і знаходження потерпілого в небезпечній зоні, на відстані не більше 15 метрів від нього (п. 6 Акту), а причиною настання нещасного випадку стали недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки; порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів тощо; порушення трудової і виробничої дисципліни в частині: невиконання вимог інструкцій з охорони праці, невиконання посадових обов`язків (п. 7 Акту) (а.с.12-20).

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з втратою чоловіка, завдає позивачу душевних та психологічних страждань, позивач позбавлена можливості спілкуватися з чоловіком, близькою людиною, що тягне за собою порушення її нормальних життєвих зв`язків та докладання з її боку додаткових зусиль для організації свого життя.

Від шлюбу з потерпілим на вихованні у позивача залишився малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому на день смерті батька виповнилося 3 роки та 2 місяці, який також позбавлений батьківського спілкування, турботи та любові рідного батька.

Враховуючи, що смерть чоловіка позивача настала у зв`язку з порушенням відповідачем вимог щодо безпеки праці, глибину та тривалість моральних страждань, оскільки смерть чоловіка призвела до того, що позивач постійно перебуває у напруженому психічному стані, був порушений нормальний уклад її життя, суд першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості стягнув з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 200 000 грн.

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги відповідача ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про те, що вони не є належним відповідачем у даній справі, є безпідставними, адже ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" був роботодавцем ОСОБА_2 , а нещасний випадок стався саме під час виконання останнім трудових обов`язків, про що було складено відповідні акти та проведено спеціальне розслідування нещасного випадку уповноваженою комісією.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про недоведеність ступеню моральних страждань позивача є необгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги представника позивача на те, що судом занижено розмір моральної шкоди позивача є безпідставними.

Доводи апеляційних скарг про неповне з`ясування судом всіх обставин, що мають значення для справи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційних скарг про неправильне застосування судом норм матеріального є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до переоцінки висновків рішення суду, тлумачення норм права.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О СТ А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" та апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гузєва Ігора Григоровича - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді