Справа № 309/5809/15-ц
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,

за участі секретаря: Чучка Н.В.,

за участі представників Кішко ОСОБА_1 .Ю., Сміщук ОСОБА_2 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській областіна рішення Хустського районного суду від 07 серпня 2019 року, головуюча суддя Лук`янова О.В., у справі за позовом ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_4 , до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області та ПАТ «Техномаш» про зобов`язання провести індексацію страхових виплат по втраті працездатності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду та просить: зобов`язати відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області провести перерахунок та індексацію страхових виплат позивачу відповідно до середньої заробітної плати у галузях національної економіки з 2014 року.

Позов обґрунтовує тим, що 13 серпня 1991 року позивач отримав травму в результаті нещасного випадку на виробництві на підприємстві Хустське ЗТО. Внаслідок даного нещасного випадку позивач втратив два пальці на правій руці та став непрацездатним. Відповідно до довідки Хустської ВТЕК від 10 жовтня 1991 року позивач втратив працездатність на 25%, після чого він отримав інвалідність 2-ої групи та йому було призначено виплату допомоги по втраті працездатності. Сума допомоги, яку позивачу виплачує відповідач, становить 192грн.95коп. щомісячно. Вказана сума є мізерною на даний час, оскільки позивач постійно хворіє і витрати на медичні препарати становлять набагато більшу суму. 10 серпня 2015 року позивач звернувся до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві із заявою щодо роз`яснення порядку нарахування та виплати соціальних виплат. Згідно листа Хустського відділення Фонду йому було повідомлено, що за актом прийому передачі документів від підприємства, на якому працював та отримав травму позивач, Фонд прийняв документи для формування його особової справи, серед яких є довідка про розмір втраченого заробітку, витрат на медичну соціальну допомогу та інших страхових виплат. У даній довідці вказано, що сума щомісячного відшкодування втраченого потерпілим заробітку складала 120 грн. 09коп. та стверджується, що заборгованість по виплатах відсутня. Крім того, у даному листі вказано, що розмір основного розміру страхової виплати позивачу за рахунок перерахунків та індексації дещо зріс та становить 192,95 грн. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»: застраховані особи мають право на: оскарження дії страховика, страхувальника-роботодавця щодо надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг; судовий захист своїх прав. Згідно ч.2 ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»: перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає. З вищенаведеної статті закону виходить, що позивачу ОСОБА_3 має виплачуватися набагато більша сума допомоги по втраті працездатності, ніж вона є зараз, однак відповідачем не проведено належний перерахунок страхових виплат, належних до виплати позивачу і всі його прохання провести такий перерахунок було проігноровано.

Рішенням Хустського районного суду від 07 серпня 2019 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області провести перерахунок страхових виплат ОСОБА_3 , виходячи з мінімальної заробітної плати, починаючи з 19 листопада 2015 року.

Не погоджуючись з рішенням суду Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській областіподало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначають, що нарахування та виплата належних позивачу страхових виплат здійснювалася відповідно до вимог чинного законодавства, заборгованість перед позивачем по страхових виплатах відсутня і будь-яких порушень прав позивача з боку відповідача не вбачається.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Стороною позивача було надано заяву про розгляд справи без участі його і представника.

Заслухавши суддю-доповідача, представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, як потерпілий від нещасного випадку під час роботи на Хустському заводі технологічного обладнання /правонаступник - Публічне акціонерне товариство «Техномаш»/, внаслідок чого отримав стійку втрату працездатності. Нещасний випадок з ним трапився 13 серпня 1991 року. В результаті ушкодження здоров`я йому рішенням Хустської міжрайонної ВТЕК від 30 жовтня 1991 року було встановлено 25 % втрати професійної працездатності, безтерміново, інвалідність не було встановлено.

До травня 2010 року позивач отримував страхові виплати від правонаступника Хустського заводу технологічного обладнання - Відкритого акціонерного товариства «Техномаш», а у червні 2010 року у встановленому законодавством порядку Актом приймання-передачі від 08.06.2010 ВАТ «Техномаш» передало особову справу потерпілого до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Хустському районі для продовження страхових виплат. На момент передачі особової справи потерпілого сума щомісячного відшкодування йому втраченого заробітку складала 120,09 грн.

На підставі особистої заяви позивача від 15.06.2010 відповідач виніс 24.06.2010 постанову №0709/350/350/8234 «Про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати» з 1 червня 2010 року в розмірі 120,09 грн.

10 серпня 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо роз`яснення йому порядку нарахування та виплати допомоги по втраті працездатності, отриманої 13.08.1991 під час виконання трудових обов`язків на підприємстві (Хустський завод технологічного обладнання).

21.08.2015 листом за №179/01-13 під назвою «Щодо страхових виплат» відповідач надав ґрунтовні роз`яснення щодо «порядку нарахування і виплату соціальних виплат». Тобто, зміст роз`яснень відповідача сповідав змісту прохання, викладеного у заяві позивача, оскільки заява не містила вимогу «провести перерахунок та індексацію страхових виплат ОСОБА_3 відповідно до середньої заробітної плати у галузях національної економіки за 2014 рік», як зазначено безпідставно у прохальній частині позовної заяви від 18.11.2015.

Слід зазначити, що єдиною правовою підставою для задоволення позовної вимоги позивач обрав положення ч.2 ст.37 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції станом на 19.11.2015 (дата звернення до суду з позовом): перерахування сум щомісячних страхових виплат проводиться також у разі зростання у попередньому календарному середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Таке перерахування проводиться з 01 березня наступного року. При цьому, визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Відповідач не заперечує, що перерахування щомісячних страхових виплат регулюється ч.2 ст.37 Закону, однак жодних економічних розрахунків позивача, які б доводили порушення відповідачем положень ч.2 ст.37 Закону або суперечили фактичним розрахункам відповідача по перерахуванню страхової виплати відповідачу, позовна заява не містить.

Наведені вище вимоги Закону і фактичні дії відповідача стосовно перерахування суми страхової виплати позивачу не містять суперечностей оскільки відповідач дотримувався вимог чинного законодавства по коригуванню розміру страхової виплати позивачу з часу отримання особової справи (червень 2010 року) і упродовж усіх наступних років.

Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» цієї статті Закону проводив перерахунок щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) на коефіцієнт росту середньомісячної реальної заробітної плати.

Застосування вищезазначеного коефіцієнту пов`язане з тим, що, відповідно до частини другої статті 29 Закону перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року.

Отже, чинне на час звернення з позовом законодавство у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, лише визначає підставу (зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки), із настанням якої виникає обов`язок Фонду перераховувати суми щомісячних страхових виплат. При цьому Закон не визначає, який коефіцієнт повинен застосовуватися при проведенні перерахування сум щомісячних страхових виплат у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати.

Рішення щодо того, які саме коефіцієнти застосовувати, приймає правління Фонду, до складу якого входять представницькі сторони держави, застрахованих осіб та роботодавців.

Відповідно до п.11 ст. 17 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", постанови правління Фонду, прийняті у межах повноважень, є обов`язковими я виконання всіма страхувальниками та застрахованими.

Постановами правління Фонду затверджено коефіцієнти перерахунку щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей), які за даними Державного комітету статистики України становили: у 2002 році - 1,193, у 2003 році - 1,182, у 2004 році - 1,152, у 2005 році - 1,238, у 2006 році - 1,203, у році - 1,183, у 2008 році - 1,125, у 2009 році - 1,063, у 2010 році - 1,000, у році - 1,102, у 2012 році - 1,176, у 2013 році - 1,149, у 2014 році - 1,079, у році - 0, у 2016 році-0, у 2017 році -1,236 у 2018 -1,2; у 2019 -1,05.

У відповідності до ч.1ст. 34 базового Закону, що діяв на час подання позову, сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я. Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

У разі коли потерпілому одночасно із щомісячною страховою виплатою призначено пенсію по інвалідності у зв`язку з одним і тим самим нещасним випадком, їх сума не повинна перевищувати середньомісячний заробіток, який потерпілий мав до ушкодження здоров`я. Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати та пенсія по інвалідності зменшенню не підлягають.

Крім того, відповідно до ч.1 Постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві професійних захворювань України № 15 від 30.03.2012 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України за № 490/20803 від 02.04.2012 року та внесеними змінами Постановою Фонду № 31 від 21.09.2012 (надалі Постанова №15) відділення проводило усі належні перерахунки потерпілим.

Керуючись п.1.1вищевказаної Постанови, при проведенні перерахунку щомісячних страхових виплат потерпілому ОСОБА_3 застосовані вказані в даному пункті коефіцієнти підвищення страхових виплат, а саме: у 2010 році - 1,0; у 2011 році - 1,102; у 2012 році - 1,176; у 2013 1,149; у 2014 році - 1,079; у 2017 -1, 236; у 2018 -1,2; у 2019 -1, 05.

Слід зазначити, що в абзацах 2-4 п. 1.1 Постанови № 15 вказана щомісячна страхова виплата при проведенні перерахунку визначалася відкоригованої на вищезазначені коефіцієнти підвищення страхових виплат середньомісячної заробітної плати потерпілого відповідно до ступеня втрати його професійної працездатності. При цьому відкоригована заробітна плата не може перевищувати максимальну величину бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на дату проведення перерахунку. Сума перерахованого розміру щомісячної страхової виплати пенсії по інвалідності не може перевищувати відкориговану заробітну плату.

Починаючи з 2013 року потерпілому ОСОБА_3 при визначенні щомісячного розміру страхової виплати застосовувалися коефіцієнти передбачені Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України за № 715/ від 22.06.2007 року та всіма подальшими внесеними змінами до Постанови.

Відповідно до п. 11 Прикінцевих та перехідних положень України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» з 1 січня 2015 року до стабілізації фінансово-економічного становища держави перерахунок сум щомісячних страхових виплат, який проводиться з 1 березня наступного року у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики було зупинено.

На момент звернення позивача з позовом до суду правових норм щодо перерахунку розміру страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати не було.

До 1 січня 2017 року страхові виплати розраховувалися виходячи з середньомісячної заробітної плати потерпілого 480,36 грн. станом на 01.11.2009. У січні 2017 року провадиться перерахунок щомісячних страхових виплат тим потерпілим, у яких приведена середньомісячна зарплата за станом на 1 січня 2017 року менше 1600,00 грн.

Нова сума призначених страхових виплат ОСОБА_3 складає: 1600,00 грн. х 25% = 400,00 грн.

З 01 березня 2017 року проводився перерахунок страхових виплат при якому середньомісячна заробітна плата коригується на коефіцієнт підвищення для 2017 року К=1,236. Нова сума призначених страхових виплат ОСОБА_3 складала: 1600,00 грн. х 1,236 х 25% = 494,40 грн.

Згідно пункту 10 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»: «...у 2018-2020 роках перерахування сум щомісячних страхових виплат проводиться з 1 березня, за умови зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати (за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики), відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

При проведенні перерахування з 1 березня 2018 року встановити новий розмір щомісячної страхової виплати потерпілим від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, у яких розмір такої виплати менший за розмір мінімальної заробітної плати у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності, на рівні розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 року, з урахуванням ступеня втрати працездатності».

На виконання ст.37 та пункту 10 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» 27.12.2017 КМУ прийняв постанову №1053 «Про перерахування розміру страхових виплат потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, та членам їх сімей» (далі Постанова №1053).

Згідно Постанови № 1053 з 01 січня 2018 року відбувся перерахунок щомісячних страхових виплат згідно якої, у разі, якщо розмір середньомісячної заробітної плати був визначений після 01.03.2009 року до 01.03.2010 року, до середньої заробітної плати, скоригованої станом на 01 березня 2017 рої додається 727,19 грн.

Таким чином, з 01.01.2018 нова сума призначених страхових виплат ОСОБА_3 складає: (1600,00 грн. х 1,236 + 727,19) х 25% = 676,20 грн.

З 01 березня 2018 року згідно Постанови №1053 затверджено коефіцієнт перерахування сум щомісячних страхових виплат у розмірі 1,2 для потерпілих, у яких після проведеного перерахування розмір відкоригованої заробітної плати став менше 3200,00 грн., необхідно було встановити новий розмір щомісячної страхової виплати виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 3200,00 грн. з урахуванням ступеня втрати працездатності.

Середньомісячна заробітна плата ОСОБА_3 складає: (1600,00 грн. х 1,236 + 727,19) х 1,2= 3245,75 грн., що більше ніж 3200,00 грн.

Таким чином, з 01.03.2018 нова сума призначених страхових виплат ОСОБА_3 : 3245,75 х 25% = 811,44 грн.

З 1 березня 2019 року відбувся перерахунок щомісячних страхових виплат згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 160 від 20.02-2019 року «Про перерахування розміру страхових виплат потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, та особам, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого» затверджено коефіцієнт перерахування сум щомісячних страхових виплат у розмірі 1,05.

Середньомісячна заробітна плата для розрахунку виплат ОСОБА_5 складає: (1600,00 грн. х 1,236 + 727,19) х 1,2 х 1,05= 3408,04 На сьогодні сума призначених страхових виплат ОСОБА_3 складає: 3408,04х 25% = 852,01 грн.

Окрім того, додатковим джерелом збільшення розміру страхової виплати є щомісячна його індексація з метою підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін. Забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення». У ст.1 вказаного Закону визначено поняття індексації грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. За змістом частини 1 статті 2, статті 3 та частини 1 статті 4 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, суми відшкодування шкоди, працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства,, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.

У пункті 2 вказаного Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

За змістом пункту 5 цього ж Порядку, у редакції на час спірних правовідносин, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не проводиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Таким чином, базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення вважається місяць, у якому відбулося підвищення грошових доходів населення.

В зв`язку з цим, апеляційний суд, вважає, що відповідачем при нарахуванні індексації щомісячних страхових виплат базовий місяць, у якому відбулося підвищення грошових доходів населення визначено вірно і індексацію проведено правильно, а висновок суду про порушення відповідачем вимог чинного законодавства щодо індексації страхової виплати позивача - безпідставним.

Таким чином, на виконання ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» та відповідно до ч. 18 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" регулярно проводилася індексація щомісячних страхових виплат усім потерпілим, які мають на це право, у тому числі і позивачу ОСОБА_3 .

Тобто, окрім щомісячної перерахованої страхової виплати, позивач додатково отримує інфляційні у розмірах встановлених державою. Розрахунок з позивачем у цій частині виплат проведено у повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону, що відповідно до ст. 376 ЦПК є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.268, 374,376, ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області задовольнити.

Рішення Хустського районного суду від 07 серпня 2019 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_4 , до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області та ПАТ «Техномаш» про зобов`язання провести індексацію страхових виплат по втраті працездатності відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 16 червня 2020 року.

Головуючий

Судді