ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1706/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №703/3601/19 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя доповідач)

Суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

За участі секретаря Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач ТОВ будівельна інжинірингова компанія «Миколаївінвестбуд»;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу ТОВ будівельна інжинірингова компанія «Миколаївінвестбуд»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю будівельна інжинірингова компанія «Миколаївінвестбуд» на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2020 року про відмову у забезпеченні позову, постановлену під головуванням судді Ігнатенко Т.В. у Смілянському міськрайонному суді Черкаської області 28.08.2020 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю будівельна інжинірингова компанія «Миколаївінвестбуд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

27 серпня 2020 року ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю будівельна інжинірингова компанія «Миколаївінвестбуд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у якій просило вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 квартири АДРЕСА_1 , заборонивши іншим особам вчиняти будь-які дії щодо неї до виконання рішення суду.

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує, що заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 червня 2020 року вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» борг за договором поставки мінеральних добрив у сумі 787418 грн. 02 коп. та сплаченого судового збору 11811 грн. 27 коп.

22 липня 2020 року ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» подано заяву про примусове виконання вказаного рішення суду до приватного виконавця округу Черкаської області Чипис Т.П.

Встановлено, що у ОСОБА_2 відсутні кошти на рахунках у банку та рухоме майно, однак їй на праві власності належить 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Заявник вважає, що дії ОСОБА_2 , а саме: не реагування на вимоги заявника щодо виконання взятих на себе за договорами зобов`язань по сплаті коштів, неявка у судові засідання, не отримання судових повісток за адресою місця реєстрації, у зв`язку з чим судом було прийнято заочне рішення та стягнуто з неї на користь заявника борг за договором поставки мінеральних добрив у сумі 787418 грн. 02 коп. та сплаченого судового збору 11811 грн. 27 коп., а також її звернення до суду із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення суду, свідчить про навмисне затягування часу з метою переоформлення вищевказаної частки квартири на третіх осіб, в зв`язку з чим заявник звернувся до суду з даною заявою.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2020 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю будівельна інжинірингова компанія «Миколаївінвестбуд» про забезпечення позову у цивільній справі № 703/3601/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю будівельна інжинірингова компанія «Миколаївінвестбуд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» оскаржує ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги скаржник ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів, у провадженні якого знаходиться справа, щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

В апеляційній скарзі звертається увага на те, що скаржника вважає, що ОСОБА_2 фактично переховується від суду і навмисно не йде на переговори з позивачем, не отримує листи та судові повістки.

Скаржник вважає, що тимчасовий арешт майна жодним чином не шкодить інтересам ОСОБА_2 мирно володіти своїм майном та користуватися ним, а забороняє лише відчуження майна третім особам, що не суперечить ст. 1 Протоколу та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За вказаних обставин, ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду від 28 серпня 2020 року у справі № 703/3601/19 про відмову у забезпеченні позову у цивільній справі за позовом ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» про забезпечення позову.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Дана справа підлягає розгляду апеляційним судом Черкаської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін у судове засідання.

Учасники справи про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення.

До початку розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду 21.10. 2020 року надійшли заяви та клопотання від сторін та їх представників про розгляд апеляційної скарги без участі сторін у їх відсутність, кожна із сторін підтримує заявлені нею вимоги та заперечення, подані в суді першої інстанції .

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам закону.

Згідно норм ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості доводів заяви про забезпечення позову, посилаючись, що інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 03 червня 2020 року, ОСОБА_2 не є належним доказом, оскільки з дня складання вказаної інформації до дня звернення ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» пройшло майже три місяці, в зв`язку з чим власник частини квартири, право власності на яку було зареєстровано 05 грудня 2012 року за ОСОБА_2 , за даний час міг змінитися. Таким чином, суд першої інстанції, зазначив, що доказів належності зазначеної квартири на праві власності ОСОБА_2 станом на день звернення ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» із заявою про забезпечення позову, матеріали заяви та цивільної справи № 703/3601/19 не містять. Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції також зазначив, що заявник не надав жодного обґрунтування необхідності забезпечення позову, зокрема, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Твердження заявника про відсутність коштів на рахунках у ОСОБА_2 жодним чином не підтверджено, тому є припущенням, вказав суд. Будь- яких доказів, які б свідчили про намір ОСОБА_2 відчужити частину нерухомого майна, заявником не надано. Ще до звернення заявника з даним позовом ОСОБА_2 звільнилася з посади директора підприємства у грудні 2018 року, тому мала можливість вирішити питання щодо належного їй нерухомого майна, але жодних дій не вчинила, тому доводи заявника не знайшли свого підтвердження в суді щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає висновки такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, судом не допущено порушення норм процесуального права при розгляді заяви про забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Предметом даного спору є заборгованість ОСОБА_2 як поручителя перед ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» на суму 787418 грн. 02 коп.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 червня 2020 року вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» борг за договором поставки мінеральних добрив у сумі 787418 грн. 02 коп.

04.08.2020 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 червня 2020 року.

Справа перебуває на розгляді у суді першої інстанції.

27 серпня 2020 року на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» надійшла заява про забезпечення позову в даній справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, і забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення, в разі задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» звернулося до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/ 2 частину квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 , та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Згідно роз`яснення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Із матеріалів справи вбачається, що заявник в обґрунтування підстав вжиття заходів забезпечення позову зазначає, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває справа № 703/3601/19 (2-п/703/22/20) за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 червня 2020 року у цивільній справі № 703/3601/19 за позовом ТОВ Будівельна інжинірингова компанія «Миколаївінвестбуд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Крім того, заявник звертає увагу, що до моменту винесення заочного рішення, всі повістки, які направлялися неодноразово судом відповідачу ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання, повернулися за закінченням терміну зберігання, приймаючи до уваги той факт, що адреса, яка була вказана в 2017 році в договорах поручителя, а саме: АДРЕСА_2 не змінювалась. Заявник вважає, що неотримання відповідачем повісток, розцінюється як розпорядження процесуальними правами на власний розсуд. Докази, того, що у відповідача були перешкоди в отриманні поштової кореспонденції у матеріалах справи відсутні, тому факт повернення суду повісток за терміном їх зберігання вважається уникнення від їх отримання, на думку скаржника. Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із такими доводами скаржника, які не підтверджені належними доказами.

Посилання заявника, який оскаржує ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову на скасоване судом заочне рішення суду та виданий на підставі скасованого рішення виконавчий лист, не приймається до уваги апеляційним судом, оскільки чітко вбачається, що рішення суду скасовано, тому жодні посилання на скасоване рішення та встановлені в ньому обставини не відповідають вимогам процесуального закону і не можуть бути належними доказами для задоволення вимог заяви про забезпечення позову.

Як вбачається із матеріалів справи згідно даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_2 є власником 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказану частину квартири прийнято 05 грудня 2012 року (а. с. 68).

За вказаних обставин, колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується із судом першої інстанції, який прийшов до вірного, обґрунтованого та вмотивованого висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» про забезпечення позову, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, в чому саме полягають наміри відповідача уникнути від виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог саме: шляхом відчуження частки нерухомого майна квартири.

Крім того, в супереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України, заявником не вказано жодного належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, зокрема, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, що і було зазначено судом першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що обставини, викладені в апеляційній скарзі повторюються та є ідентичними обставинам, викладеним у заяві про забезпечення позову, а тому районним судом дана їм належна оцінка, висновків суду доводи апеляційної скарги не спростовують, тому не підлягають задоволенню як необґрунтовані та безпідставні.

Апеляційний суд, вважає за необхідне зазначити, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, будь-яких доказів, які свідчать про намір ОСОБА_2 відчужити зазначене у заяві майно, заявником не надано, що і було зазначено районним судом.

Оскільки у заяві про забезпечення позову слід вказувати як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовувати необхідність їх вжиття, як це передбачено ЦПК України, що не було виконано належним чином позивачем (заявником) ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд», тому у суду були відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи скаржника, стосовно того, що ОСОБА_2 не реагує на вимоги заявника щодо виконання взятих на себе зобов`язань по сплаті коштів, неявка в судові засідання, неотримання судових повісток не дають підстави вважати, що відповідач має намір відчужити зазначене у заяві майно, оскільки дані доводи є припущеннями заявника, а в силу вимог п. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ,а тому дані доводи зазначені в апеляційній сказі не підлягають до задоволення судом апеляційної інстанції.

Безпідставними та недоведеними є доводи скаржника, що ОСОБА_2 переховується від суду і не йде на переговори із позивачем у справі.

Крім того, заявник посилається на відкриття кримінального провадження за ч. 4 т. 190 КК України по факту шахрайства, що не позбавляє заявника права звернутись із відповідними заявами і клопотаннями у кримінальному провадженні щодо захисту майнових прав та інтересів заявника, яким подано заяву про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод « зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Пронін проти України»).

Оскільки доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом апеляційної інстанції та є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, і не містять підстав для скасування чи зміни ухвали суду, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу суду слід залишити без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими, обставини, на які посилається скаржник, як на підставу для перегляду справи, не знайшли свого підтвердження, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову та задоволення вимог апеляційної скарги.

З огляду на вище викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю будівельна інжинірингова компанія «Миколаївінвестбуд» залишити без задоволення.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю будівельна інжинірингова компанія «Миколаївінвестбуд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги залишити за особою, яка її подавала.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко