1Справа № 335/1923/20 2/335/1219/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

за участю секретаря: Жечевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судуцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.09.2005 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №428. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що шлюбні відносини з відповідачем виявились невдалими, протягом останнього року стосунки розладилися, тривалий час кожен з подружжя живе своїм життям, наразі подружніх стосунків не сторони мають, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна не виникає. Від шлюбу мають двох дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає відновлення подружніх стосунків неможливим через втрату почуттів та різних поглядів на шлюбне життя, а тому просила суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_1 , судові витрати з урахуванням уточнення, просила покласти на позивача.

Ухвалою від 10.03.2020 року відкрито спрощене провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання також не з`явився, надавши суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Просить на підставі ст. 142 ЦПК України повернути позивачу п`ятдесят відсотків судового збору з державного бюджету, оскільки позов визнано в повному обсязі до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 30 вересня 2005 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №428, 30.09.2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, спільне прізвище подружня ОСОБА_1 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом також встановлено те, що сім`я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Пунктом 9 статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно із ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У даному випадку позивач не вважає за можливе, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати його прийняти заходи щодо примирення.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно положень ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору від 840,80 грн в сумі 420,40 грн., сплаченого позивачем при поданні позову до суду згідно платіжного доручення №ПН2467228 від 02.03.2020 року, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 141, 247, 258,259,263-265,272,273, 280- 283ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ), що зареєстрований 30 вересня 2005 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 428.

Відповідачу ОСОБА_1 розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України м. Запоріжжя Запорізької області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 50 відсотків від сплаченого нею судового збору на рахунок: UA 0008007 згідно платіжного доручення №ПН2467228 від 02.03.2020 року, у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В. Апаллонова