ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року

м. Харків

справа № 628/962/19

провадження № 22-ц/818/1694/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Грушівська сільська рада Куп`янського району Харківської області,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області, ухвалене 18 грудня 2019 року у складі судді Шиховцової А.О. (повний текст рішення складений 21 грудня 2019 року), -

установив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області на свою користь заборгованості по заробітній платі у розмірі 63863 грн 6 коп.

Позов обґрунтований тим, що згідно з розпорядженням Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області № 31-к від 26.12.2012 ОСОБА_1 був призначений на посаду директора комунального підприємства «Грушівське сільське комунальне господарство» (надалі КП) і йому була встановлена заробітна плата відповідно до умов контракту від 26.12.2012. Рішенням Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області № 72-УП від 02.01.2018 позивач був звільнений з посади, але повний розрахунок по заробітній платі при звільненні з ним проведений не був, що є порушенням прав позивача. Згідно з довідкою КП заборгованість по заробітній платі за період з 26.12.2012 по 02.01.2019 перед ОСОБА_1 становить 63863,06 грн, яка на час подачі позову не виплачена.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18 грудня 2019 року у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з КП, діяльність якого на час розгляду справи не припинена. На час звільнення позивача заборгованість по заробітній платі обліковується саме в цьому підприємстві. Тому саме КП є належним відповідачем у справі. Отже, відсутні підстави для стягнення заборгованості, що утворилася під час роботи позивача на підприємстві, з Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не вирішив клопотання Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області про долучення до участі у справі КП у якості третьої особи. В порушення принципу доступу до судочинства суд розглянув справу в порядку спрощеного судового провадження та допустив порушення норм матеріального права, що виразилися в неправильному застосуванні вимог ст.ст. 4, 15, 20 Закону України « Про оплату праці». Відповідно до вимог статуту КП заробітна плата керівникові виплачується за рахунок частки доходу одержаного підприємством за результатами його господарської діяльності. Судом не встановлена наявність такого доходу та, як слідство, можливість підприємства виплатити позивачу заробітну плату. Оскільки Грушівська сільська рада Куп`янського району Харківської області є стороною укладеного з позивачем контракту, позов пред`явлено до належного відповідача і підлягає задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу секретар Грушівської сільської ради просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - залишити без змін. Вважає, що суд правильно встановив обставини у справі та дійшов обґрунтованого висновку про те, що Грушівська сільська рада не є належним відповідачем у справі. Позивач не скористався своїм процесуальним правом на звернення до суду з клопотанням про залучення до участі у справі КП як співвідповідача або заміну неналежного відповідача. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Згідно зі ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судом розпорядженням та вбачається із матеріалів справи, розпорядженням Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області № 31-К від 26.12.2012 ОСОБА_1 призначено директором КП з 26.12.2012. Заробітна плата встановлена ОСОБА_1 відповідно до умов контракту від 26.12.2012 ( а.с. 9).

Наказом КП № 9 від 26.12.2012 на підставі вищезазначеного розпорядження ОСОБА_1 призначено директором КП з 26.12.2012 з окладом згідно з контрактом, підписаним Грушівською сільською радою та ОСОБА_1 (а.с.8).

Двадцять другого грудня 2017 року між Грушівською сільською радою Куп`янського району Харківської області та ОСОБА_1 укладений контракт (надалі Контракт) про призначення останнього директором КП терміном на один рік з 22 грудня 2017 року по 29 грудня 2018 року з можливим продовженням дії контракту (а.с.5 - 7).

Статут КП затверджений рішенням ХХХVІІ сесії Грушівської сільської ради V скликання від 23.10.2008 року (а.с.25-28).

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію юридичної особи КП проведено 03.11.2008, номер запису 0000341 (вид економічної діяльності - забір, очищення та постачання води) (а.с.24).

Відповідно до положень Статуту, засновником комунального підприємства є Грушівська сільська рада. КП організовано з метою утримання і капітального ремонту об`єктів соціальної інфраструктури, переданих у комунальну власність, є юридичною особою, має самостійний баланс, є комунальним господарством територіальної громади, несе відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах належного йому майна згідно з чинним законодавством, не несе відповідальності за зобов`язаннями держави і засновника.

Відповідно до розділу 4 Статуту КП очолює директор, який призначається сільським головою та діє за принципом єдиноначальності, вирішує всі питання діяльності Господарства, обумовлені Статутом.

Форми, система та розмір оплати працівників Господарства, а також інші види їх прибутків, встановлюються Господарством самостійно згідно з діючим законодавством, цим Статутом та результатами діяльності Господарства в межах засобів ( п. 6.7 розділу 6 Статуту).

Рішенням Грушівської сільської ради № 72 - УП від 02.01.2018 ОСОБА_1 звільнений з 02.01.2019 та достроково припинено дію контракту від 22.12.2017 у зв`язку зі зміною його місця проживання. На посаду директора КП з 04.01.2019 призначено ОСОБА_2 шляхом укладення контракту між ним та Грушівською сільською радою (а.с.29).

Розпорядженням виконкому Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області № 01 - к від 02.01.2019 ОСОБА_1 звільнений з посади директора КП на підставі його власної заяви у зв`язку зі зміною місця проживання (а.с. 30).

Згідно з копією довідки КП від 25.02.2019 № 10 виданої за підписом директора ОСОБА_2 головного бухгалтера ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 на дату звільнення 02 січня 2019 року становить 63863,06 грн. В період з 3 січня 2019 року по 25 лютого 2019 року виплати заборгованості КП не проводилася (а.с.4).

Держава створює умови для повного здiйснення громадянами права на працю, гарантує рiвнi можливостi у виборi професiїта роду трудової дiяльностi, реалiзовує програми професiйно-технiчного навчання, пiдготовки i перепiдготовки кадрiв вiдповiдно до суспiльних потреб.

Працiвники реалiзують право на працю, укладаючи трудовий договiр про роботу на пiдприємствi, в установi, органiзацiї або з фiзичною особою, в тому числi трудовий договiр у формi контракту.

Отже, трудовий договiр - це основна (базова) форма виникнення трудових правовiдносин мiж працiвником та власником або уповноваженим ним органом.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП) трудовий договiр є угодою мiж працiвником i власником пiдприємства, установи, органiзацiї або уповноваженим ним органом чи фiзичною особою, за якою працiвник зобов`язується виконувати роботу, визначену цiєю угодою, з пiдляганням внутрiшньому трудовому розпорядку, а власник пiдприємства, установи, органiзацiї або уповноважений ним орган чи фiзична особа зобов`язується виплачувати працiвниковi заробiтну плату i забезпечувати умови працi, потрiбнi для виконання роботи, передбаченi законодавством про працю, колективним договором й угодою сторiн.

Вiдповiдно до ч. 3 ст. 21 КЗпП контракт - це особлива форма трудового договору, в якому строк його чинностi, права, обов`язки i вiдповiдальнiсть сторiн (у тому числi матерiальна), умови матерiального забезпечення й органiзацiї працi працiвника, умови розiрвання договору, в тому числi дострокового, можуть установлюватися угодою сторiн.

Вiдповiдно до ч. 2 ст. 23 КЗпП контракт укладається у випадках, коли трудовi вiдносини не можуть бути встановленi на невизначений строк з урахуванням характеру майбутньої роботи, або умов її виконання, або iнтересiв працiвника та в iнших випадках, передбачених законодавчими актами.

Порядок укладання контрактiв пiд час прийняття (наймання) на роботу працiвникiв на пiдприємство, в установу, органiзацiю незалежно вiд форми власностi, виду дiяльностi та галузевої належностi, а також щодо громадян визначено Положенням про порядок укладання контрактiв при прийняттi на роботу працiвникiв, затвердженим постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 19.03.94 р. № 170 (iз змiнами, далi - Положення № 170).

Вiдповiдно до п. 3 Положення № 170 прийняття (наймання) на роботу працiвникiв через укладання з ними контракту власником або уповноваженим ним органом може вiдбуватися у випадках, прямо передбачених законами.

Відповідно до статті 26, 42,43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 65, 78 Господарського кодексу України, Кодексу законів про працю України порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників комунальних підприємств, організацій, установ, закладів, що належать до комунальної власності, визначається рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Оскільки власником КП є Грушівська сільська територіальна громада в особі Грушівської сільської ради, саме до компетенції останньої належить вирішення питання про прийняття та звільнення з посади керівника зазначеного підприємства. Але трудові правовідносини у даному випадку виникають між керівником комунального підприємства та самим підприємством, яке є самостійною юридичною особою.

У статті 96 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.

Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Згідно з частиною першою статті 176 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 2.1 укладеного між Грушівською сільською радою та ОСОБА_1 . Контракту за цим контрактом керівник зобов`язується здійснювати поточне управління /керівництво/ підприємством, забезпечувати його діяльність, ефективне використання, збереження закріпленого за підприємством майна, а адміністрація зобов`язується створювати належні умови для правового забезпечення організації праці керівника. За виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, керівникові нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством в результаті його господарської діяльності, виходячи з установлених керівнику: - посадового окладу в розмірі 2,5 мінімальних розмірів заробітної плати, премії в розмірі 40% заробітної плати за посадовим окладом. У випадку зміни розмірів мінімальної заробітної плати проводити зміни посадового окладу. Можливий перегляд заробітної плати та її збільшення шляхом укладення додаткової угоди до цього контракту. Також умовами Контракту визначені випадки, коли премія не нараховується та інші можливі виплати та соціальні гарантії (п. 7.1 Контракту).

Судова колегія вважає, що суд правильно встановив характер спірних правовідносин, засотував до них норми матеріального права, що підлягають застосуванню. Суд обґрунтовано вважав, що КП на час розгляду справи не ліквідовано, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 90-93), Грушівська сільська рада Куп`янського району Харківської області не є належним відповідачем у справі, оскільки підприємство самостійно несе відповідальність за невиплату своєму працівникові заробітної плати при звільненні, а трудовим законодавством солідарна відповідальність у трудових спорах не передбачена. Зазначене також підтверджується умовами укладеного між сторонами у справі Контракту, згідно з якими саме КП зобов`язане сплачувати позивачу заробітну плату.

Тому висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі є законним та обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку не спростовують.

Вказане відповідає й позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 1 серпня 2018 року у справі № 712/4466/16-ц.

Посилання апелянта на те, що ним заявлялося клопотання про залучення КП до участі у справі у якості третьої особи, що не було розглянуте судом, не свідчить про неправильність висновків суду першої інстанції по суті заявленого позову.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 4 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

Статтею 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно з частинами першою-другою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

З клопотанням про заміну неналежного відповідача Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області на належного відповідача - КП ОСОБА_1. не звертався. Залучення судом КП до участі у справі у якості третьої особи за клопотанням ОСОБА_1 не мало б наслідком стягнення б з КП заборгованості по заробітній платі у випадку визнання позову обґрунтованим, оскільки третя особа не є стороною у справі й рішенням суду на неї не можуть покладатися зобов`язання вчинити дії на користь позивача.

З огляду на вищезазначене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 27 березня 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний