ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2669/19 Номер провадження 22-ц/814/326/20Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Пікуля В.П., Триголова В.М.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2019 року, ухвалене суддею Тімошенко Н.В., повний текст рішення складено - дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа: Друга полтавська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа: Друга полтавська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її тітки ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач пропустила строк, передбачений законом, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки дізналася про смерть спадкодавця ОСОБА_2 лише на початку 2017 року. Крім того, протягом 2017 - 2018 років загострилися її хронічні хвороби, у зв`язку з чим вона потребувала стаціонарного лікування та нагляду лікаря за місцем свого проживання. ОСОБА_1 просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа: Друга полтавська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовлено.

Судові витрати покладено на ОСОБА_1 .

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини без поважних причин, які могли б бути пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення її до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставини, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог через відмінність особи позивача та особи, відносно якої у прохальній частині позову заявлено вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , а у прохальній частині позову заявлено вимоги щодо встановлення додаткового строку на прийняття спадщини для ОСОБА_1 . Оскільки позовні вимоги не уточнювалися та не змінювалися, то суд мав би відмовити у позові не через відсутність поважних причин пропуску строку подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а через пред`явлення позовних вимог щодо іншої особи. Крім цього, із постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що ОСОБА_1 не надала документи, які б підтверджують наявність споріднення із померлою тіткою, тому суд повинен був встановити, чи довела позивач наявність родинних відносин із спадкодавцем ОСОБА_2 , а у разі недоведення цих обставин, відмовити у задоволенні позову саме з підстав не підтвердження порушення суб`єктивних прав позивача у цьому спорі.

У відзиві на апеляційну скаргу Територіальна громада в особі Полтавської міської ради просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22 березня 2016 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 376 (а.с. 9).

Отже, спадщина після померлої ОСОБА_2 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом першої інстанції встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини після померлої тітки у зв`язку з відсутністю інформації про смерть спадкодавця та тривалої хвороби.

Відповідно до виписок з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №6884, 4579, 7037, 78668, від 21.11.2018 року, №єА49/7 ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні КЗ «Дніпровська обласна клінічна лікарня імені І. І. Мечнікова» з 28.04.2017 року по 28.04.2017 року, з 30.06.2017 року по 12.07.2017 року, з 31.05.2018 року по 11.06.2018 року, з 10.12.2018 року по 20.12.2018 року, з 02.01.2019 року по 18.01.2019 року, 03.04.2019 року по 15.04.2019 року (а.с. 22-30).

Відлік шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 почався 19.03.2016 року та закінчився 19.09.2016 року.

Поважних причин неподання заяви про прийняття спадщини у період з 19 березня 2016 року по 19 вересня 2016 року та належних доказів на їх підтвердження позивачем не надано.

Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач обґрунтовує тим, що лише на початку 2017 р. вона дізналася про смерть тітки ОСОБА_2 і що з часу відкриття спадщини на початку 2016 р. стан здоров`я позивача був дуже нестабільним, загострилися хронічні захворювання., у зв`язку з чим вона постійно перебувала на стаціонарному лікуванні.

Як правильно встановив суд першої інстанції, що відлік шестимісячного строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 почався 19.03.2016 року та закінчився 19.09.2016 року. Отже, позивач повинна надати суду докази про існування поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини саме у цей період часу, і як правильно встановив суд першої інстанції, позивач такі докази суду не надала, а надані нею виписки з медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого стосуються загалом періоду з 28.04.2017 року по 15.04.2019 року (а.с. 22-30), що значно виходить за шестимісячний строк прийняття спадщини, який закінчився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, посилання позивача на ту обставину, що вона не знала про смерть спадкодавця, не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , а у прохальній частині позову заявлено вимоги щодо встановлення додаткового строку на прийняття спадщини для ОСОБА_1 , і оскільки позовні вимоги не уточнювалися та не змінювалися, то суд мав би відмовити у позові не через відсутність поважних причин пропуску строку подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а через пред`явлення позовних вимог щодо іншої особи, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки дійсно судом першої інстанції при надходженні позову не були усунуті його недоліки щодо неправильного зазначення у прохальній частині «по батькові» позивача, проте, з матеріалів справи вбачається, що згідно наданої до матеріалів позову ксерокопії паспорта на ім`я ОСОБА_1 , правильним «по батькові» позивача є « ОСОБА_1 », вочевидь при складанні позову була допущена описка у написанні «по батькові» позивача. Суд апеляційної інстанції повертав суду першої інстанції справу для усунення недоліків, проте, суд першої інстанції повідомив, що позбавлений можливості виправити описку у позовній заяві та звернув увагу, що особа позивача встановлена у порядку, визначеному ЦПК України, яка особисто брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, надавала пояснення та докази, підтримала свій позов та просила його задовольнити, про що свідчить аудіозапис судового засідання за допомогою технічних засобів. Отже, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку, що допущена позивачем описка у прохальній частині позову не впливає на законність рішення суду першої інстанції.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що із постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що ОСОБА_1 не надала документи, які б підтверджують наявність споріднення із померлою тіткою, тому суд повинен був встановити, чи довела позивач наявність родинних відносин із спадкодавцем ОСОБА_2 , а у разі недоведення цих обставин, відмовити у задоволенні позову саме з підстав не підтвердження порушення суб`єктивних прав позивача у цьому спорі, оскільки ці доводи виходять за межі позовних вимог, предметом даного позову є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а не встановлення родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем чи оскарження постановинотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ухвал апеляційного суду від 21.01.2020 р. та від 12.02.2020 р. було відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі. З огляду на викладене, при прийнятті постанови підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1152,60 грн. на користь держави.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1152,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2020 року.

СУДДІ: А. І. Дорош В. П. Пікуль В. М. Триголов