Справа № 539/3554/20
Провадження № 2/539/1212/2020
УХВАЛА

Іменем України

26 жовтня 2020 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області В.М.Даценко, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В позові вказала, що у 2005 році придбала будинок, який знаходиться в с. Хитці Лубенського району будинок. Факт купівлі-продажу зареєстровано у шнуровій книзі Шеківської сільської ради, тобто перекреслений минулий власник та вписані її дані. Кошти за будинок вона передала в повному обсязі бувшому володільцю в присутності секретаря. На даний час бувший власник будинку помер.

З того часу вона проживає в будинку, веде господарство, несе витрати по його утриманню, тобто протягом 15 років відкрито володіє будинком.

Позивач вважає себе добросовісним набувачем, який безперервно володіє чужим майном, а тому прохає суд визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю.

Одночасно з поданням позову, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в які прохає відстрочити сплату судових витрат до винесення рішення, у зв`язку з незадовільним майновим станом, а саме отриманням досить малої пенсії.

Ознайомившись з заявою про відстрочення сплати судових витрат та позовною заявою, проходжу до висновку, що заява про відстрочення сплати судових витрат задоволенню не підлягає, а позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 вищевказаної статті за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою станом на момент звернення позивача до суду, справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Ціна позову у даному випадку визначається п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України.

Разом з тим, позивач при зверненні до суду не дотрималася вказаних вимог ЦПК України, не вказала ціни позову, та не надала відповідних даних щодо її визначення.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.81 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивач, звертаючись до суду з заявою про відстрочення сплати судового збору, послалася на незадовільний майновий стан, а саме отриманням досить малої пенсії, однак при цьому не зазначила за рахунок чого в майбутньому вона має намір сплатити судовий збір. Відтак, наведенні обставини не є достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, як зазначено в позовній заяві, позивач придбала спірний будинок, тобто набула право власності на законних підставах, а тому суду не зрозумілі правові підстави визнання за нею права власності за набувальною давністю.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судових витрат відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - залишити без руху.

Надати позивачеві строк протягом 10-ти днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків та роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в даній ухвалі в указаний строк позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://lbm.pl.court.gov.ua/sud1618/.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко