Справа № 740/4251/17
Провадження № 6/740/28/20
УХВАЛА

31 березня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ніжині Чернігівської області подання старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про привід боржника,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Ніжинського МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Андрієвська І.О. звернулася до суду з поданням про привід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що у неї на виконанні знаходиться виконавче провадження АСВП №58181179 з виконання судового наказу №2н/740/266/17, виданого 06.11.2017, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2017 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Станом на 19.02.2020 боржником рішення суду не виконується, документальне підтвердження своєчасної сплати аліментів не надано, до відділу ДВС боржник за викликами державного виконавця не зявляється, про причини неявки не повідомляє, тому просить вирішити питання про привід боржника.

Старший державний виконавець Андрієвська І.О. в судове засідання не зявилася, у поданні просить розглянути подання за її відсутності.

Боржник в судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом першим частиною другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положення п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» уповноважує виконавця викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ст.438 ЦПК України розшук боржника, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про те, що привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставленні особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Належним підтвердженням отримання особою виклику або ознайомлення з його змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання виклику, в тому числі і в поштовому повідомленні, будь-які інші дані, що підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували належне повідомлення боржника про його обізнаність щодо відкриття виконавчого провадження, наявність заборгованості та виклик до виконавчої служби, поштових повідомлень, розписок про одержання виклику суду не надано.

Враховуючи вищевикледене, застосування до боржника ОСОБА_1 приводу не відповідатиме визначеним ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» засадам здійснення виконавчого провадження щодо його справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Також, подання про примусовий привід повинно містити дату та час або проміжок часу (місяць, рік, тощо), на який необхідно здійснити привід боржника, що в поданні відсутнє.

Враховуючи викладене, суд вважає подання старшого державного виконавця про привід боржника ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про привід боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності застосування судом до боржника приводу.

Ухвала про відмову у здійсненні приводу боржника не входить до визначеного ст.353 ЦПК України переліку ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Керуючись ст.247, 260, 261, 438 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Андрієвської І.О. про привід боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова