Справа № 344/1386/20
Провадження № 2/344/1781/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 5000,00 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на час звернення з позовом до суду перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. У шлюбі народилася донька- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось, а тому звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На даний час неповнолітня дитина перебуває на її утриманні. Зазначила, що її коштів не вистачає для забезпечення відповідного утримання та розвитку дитини, а відповідач має таку можливість оскільки працює за межами України, його дохід становить орієнтовано у розмірі 1000 доларів США на місяць. Просить суд стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 5000грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягенення нею повноліття.

В судове засідання позивач не з`явилася, її представником подано через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, просить позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи міститься відзив ( а.с. 21-24) звертає увагу суду на те, що один перебував перебував за кордоном у період часу з 26.01.2020р. по 21.02.2020р., на даний час він не їздить на роботи за межі України і не планує в подальному, а вказаний позивачем його дохід в розмірі 1000 доларів США в місяць є голослівним . На даний час він не працює, а гроші на життя заробляє тимчасовими заробітками, які не носять систематичний характер, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягенення нею повноліття. Просив позов задоволити частково. Подав через канцелярію суду письмові докази: копію заяви від 12.05.2020р. та лист з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної служби України, як доказ того, що за кордоном не працює, а перебуває на території України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 30.09.2013р. сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували між собою шлюб, про що свідчить копія Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 ( а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка - ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ( а.с. 8) Батьками в свідоцтві про народження дитини записані сторони по справі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що сторони подружніх відносин на даний час не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відображено і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні даного спору суд враховує те, що неповнолітня дитина проживає та перебуває на утриманні у працюючої матері, відповідач офіційно не працює, але є молодою та фізично здоровою людиною, має доходи від тимчасових заробітків, інших утриманців у нього не має. Докази про наявність доходу у відповідача в розмірі 1000дол. США стороною позивача суду не представлено. Однав відповідачем доведено, що на даний час він перебуває на території України, про що свідчить інформація з листа направленого Головним центром обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної служби України, який міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства.

Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України.

На момент ухвалення судом рішення малолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилось три роки, вона відвідує ясла-садок №25 «Янголятко», а отже потребує від позивача матеріальних витрат на її утримання з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляцію тощо, забезпечення належного рівня її життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального, соціального розвитку та лікування.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня;.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою малолітньої дитини сторін у забезпеченні належного матеріального утримання дитини відповідного віку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 1200,00 гривень щомісячно, враховуючи, що вказаний розмір аліментів не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини. Вказаний розмір аліментів є справедливими та достатнім на час ухвалення рішення саме для забезпечення прав малолітньої дитини в даній справі.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 29.01. 2020 року.

В решті вимог позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат підлягає згідно із ст. 141 ЦПК України.

Тому з відповідача слід стягнути 840,80грн. судового збору на користь держави.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268, 354, 430 ЦПК України, ст. ст. 180,182,184,191 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,- задовольнити частково .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_3 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 1200,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 29 січня 2020 року і до досягнення нею повноліття .

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави з зарахуванням на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106 - 840 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Строк подання апеляційної скарги та строк апеляційного оскарження рішення обчислюється з урахуванням вимог п. 3 Розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України.

Суддя О.В. Шамотайло