ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/323/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №691/1555/18 Категорія: 305030000 Подорога Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.,

учасники справи:

позивач - Департамент соціальної політики Черкаської міської ради;

відповідач - ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року у справі за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року Департамент соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що ОСОБА_1 перебувала на обліку у Департаменті соціальної політики Черкаської міської ради за фактичним місцем проживання у м. Черкаси як внутрішньо переміщена особа. З 24 квітня 2017 року ОСОБА_1 перебувала як внутрішньо переміщена особа на обліку в Управлінні соціального захисту населення Городищенської райдержадміністрації за фактичним місцем проживання у с. Старосілля Городищенського району.

За заявами ОСОБА_1 , їй призначалася адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 23 жовтня 2014 року до 23 квітня 2015 року, з 24 квітня 2015 року до 23 жовтня 2015 року, з 24 жовтня 2015 року до 23 квітня 2016 року.

У результаті проведеної ревізії Державною фінансовою інспекцією у Черкаській області щодо використання коштів, встановлено факт неповідомлення про зміну обставин ОСОБА_1 , що впливають на призначення грошової допомоги, а саме чоловік ОСОБА_1 відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, мав на праві приватної власності будинок, що розташований у с. Старосілля Городищенського району Черкаської області, відповідно до договору купівлі-продажу від 04 липня 2015 року. Відповідно до вимог законодавства грошова допомога не призначається у разі перебування у власності житлового приміщення у будь-якого члена сім`ї внутрішньо переміщеної особи.

Розпорядженням Департаменту від 06 січня 2016 року ОСОБА_1 припинено виплату грошової допомоги з 01 серпня 2015 року у зв`язку з поданням недостовірних даних, що впливають на виплату адресної грошової допомоги.

Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 було надмірно виплачено грошові кошти у розмірі 15499 грн. 47 коп. за період із 01 серпня 2015 року до 23 квітня 2016 року. Відповідачем було частково повернуто безпідставно отриману грошову допомогу та на час подання позову залишок боргу складає 11 904 грн.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надмірно виплачені кошти у вигляді грошової допомоги у розмірі 11 904 грн.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надмірно виплачені грошові кошти у розмірі 11 704 грн. та судові витрати в сумі 1 762 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі вказує, що дійсно на підставі договору купівлі-продажу її чоловік 04 липня 2015 року придбав будинковолодіння по АДРЕСА_1 . На початку жовтня 2015 року вони вибули проживати в с. Старосілля, Городищенськог району Черкаської області, про що було відомо в Департаменті соціальної політики Черкаської міської ради.

У листопаді 2015 року у Департаменті соціальної політики Черкаської міської ради скаржницю повідомили, що їй знову продовжено виплату на півроку з 24 жовтня 2015 року по 23 квітня 2016 року, при цьому відібрали у неї заяву від 02 листопада 2015 року, змісту якої вона не пам?ятає.

Зазначає, що на момент винесення рішення від 24 жовтня 2015 року у розпорядженні Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради не було ні заяви скаржниці, ні акта обстеження матеріально-побутових умов, проте, позивачу було достеменно відомо, що відповідачка змінила місце проживання і договір оренди житла закінчився.

Вказує, що судом не надано оцінки розпорядженню позивача про припинення виплати від 06 січня 2016 року, в якому вказано, що особова справа припинена 01 серпня 2015 року, що на думку скаржниці, свідчить, що позивачу було відомо про придбання її чоловіком будинку, всупереч чого у неї відібрали заяву від 02 листопада 2015 року про продовження виплати.

Також скаржниця вважає, що судом неправильно застосовано положення статей 1212, 1215 ЦК України. ОСОБА_1 вказує, що розуміє, що грошову допомогу набула без відповідної правової підстави, проте під час судового розгляду не було встановлено факт недобросовісності у набутті нею грошових коштів, а також наявності рахункової помилки, а навпаки вбачається порушення службовими особами порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а саме: призначення соціальної допомоги при відсутності акта обстеження матеріально-побутових умов сім?ї та заяви скаржниці.

Крім того зазначає, що пункт 11 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 505 від 01 жовтня 2014 року, який був чинний на час виникнення правовідносин, суми грошової допомоги, виплачені надміру, повертались лише внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, та лише 14 серпня 2019 року даний пункт було доповнено ще однією підставою повернення коштів, як неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги.

Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву Департамент соціальної політики Черкаської міської ради не скористався.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради 23 жовтня 2014 року, 28 квітня 2015 року, 02 листопада 2015 року із заявами про призначення допомоги, як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 18, 20, 23).

Рішеннями Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 23 жовтня 2014 року, 02 червня 2015 року, 05 листопада 2015 року ОСОБА_1 призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 17, 19, 21).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 , який є чоловіком відповідача ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 04 липня 2015 року № 854, зареєстрував право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначається Порядком, затвердженим Постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505.

Згідно з матеріалами справи вперше ОСОБА_1 звернулась із заявою про надання їй допомоги як внутрішньо-переміщеній особі 23 жовтня 2014 року.

Відповідно до пункту 2 Порядку (в редакції, чинній на час звернення за призначенням допомоги) грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно з пунктом 5 Порядку для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються.

У заяві зазначаються, зокрема, відомості про наявність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Пунктом 6 Порядку визначено, що грошова допомога не призначається, зокрема, у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

На час звернення ОСОБА_1 із заявою про надання їй допомоги як внутрішньо переміщеній особі 23 жовтня 2014 року у неї та членів її сім?ї було відсутнє житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, тому уповноваженим органом їй було призначено вказану допомогу на шість місяців.

В подальшому, ОСОБА_1 ще двічі зверталась із заявами про отримання допомоги відповідно до Порядку № 505, а саме 28 квітня 2015 року та 02 листопада 2015 року, і така допомога їй призначалась і виплачувалась, що не заперечується сторонами.

Разом з тим 04 липня 2015 року чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 придбав житловий будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 16).

Пунктом 11 Порядку № 505 в усіх редакціях з моменту його затвердження визначено, що уповноважений представник сім?ї, якому призначено грошову допомогу, зобов?язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Обставинами, які впливають на призначення грошової допомоги, є зокрема і набуття права власності на житловий будинок, оскільки воно виключає можливість призначення та виплати допомоги за Порядком № 505.

Під час першого звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення допомоги 23 жовтня 2014 року, вона була повідомлена про необхідність подання інформації про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, що підтверджується її підписом на заяві (а.с. 23 зворот).

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 зобов?язана була повідомити позивача про набуття її чоловіком ОСОБА_2 права власності на житловий будинок протягом трьох днів з 04 липня 2015 року, що нею не було здійснено.

Звертаючись 02 листопада 2015 року із заявою про повторне призначення їй допомоги, ОСОБА_1 вказала, що змін, які впливають на призначення допомоги у неї не відбулося (а.с. 18).

Отже, при зверненні ОСОБА_1 02 листопада 2015 року про призначення їй допомоги як внутрішньо переміщеній особі, вона подала недостовірні відомості про майновий стан її сім?ї.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона не пам?ятає зміст цієї заяви, оскільки не писала її власноруч, не спростовують подання нею недостовірних відомостей про майновий стан своєї сім?ї.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 505 суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу.

У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відповідно до акту № 230 про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальної допомоги від 20 квітня 2016 року, проведеної Управлінням соціального захисту населення Соснівського району департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, Державною податковою адміністрацією міста Черкаси, ОСОБА_1 надала неповну/невірну інформацію про майновий стан, внаслідок чого були надмірно виплачені грошові кошти в сумі 15499 грн. 47 коп. за період із 01 вересня 2015 року по 23 квітня 2016 року (а.с. 12).

Департамент соціальної політики Черкаської міської ради неодноразово повідомляв відповідача ОСОБА_1 про необхідність повернення надмірно сплачених їй коштів, що підтверджується відповідними повідомленнями від 20 квітня 2016 року, 22 грудня 2016 року, 18 травня 2017 року, 22 червня 2017 року, 22 листопада 2017 року (а.с. 7-11).

Згідно з довідкою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 08 листопада 2019 року, сума надмірно виплачених коштів по щомісячній адресній допомозі внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних ОСОБА_1 за період із 01 серпня 2015 року до 23 квітня 2016 року становить 15499 грн. 47 коп. За період із квітня 2016 року по грудень 2018 року було повернуто 3795,47 грн. надмірно виплачених коштів, у зв?язку з чим залишок надміру виплачених коштів становить 11704 грн (а.с. 90).

Отже, ОСОБА_1 добровільно не повернула надмірно виплачені їй грошові кошти допомоги в розмірі 11704 грн., тому судом першої інстанції вірно визначено, що вони підлягають до стягнення у судовому порядку.

Колегія суддів також погоджується із застосуванням судом першої інстанції положень статті 1212 ЦК України, відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 з 01 серпня 2015 року по 23 квітня 2016 року отримувала допомогу без достатньої правової підстави, при поданні заяви від 02 листопада 2015 року про призначення допомоги діяла недобросовісно, зазначивши недостовірні відомості про майновий стан її сім?ї (не вказавши про наявність у її чоловіка права власності на житловий будинок), та добровільно не повернула надміру сплачені їй кошти, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманої суми державної допомоги.

Вказана позиція узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 13 червня 2019 року у справі № 591/6687/16-ц.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачу було відомо про придбання її чоловіком житлового будинку на час подання нею заяви про призначення допомоги 02 листопада 2015 року, не підтверджені відповідними доказами.

Твердження про те, що на час винесення позивачем рішення від 24 жовтня 2015 року про призначення їй допомоги, у нього не було ні заяви ОСОБА_1 , ні акта обстеження матеріально-побутових умов, також є безпідставними, так як рішення про призначення допомоги ОСОБА_1 було прийняте Департаментом 05 листопада 2015 року на підставі заяви останньої від 02 листопада 2015 року (а.с. 17). Виплату допомоги ОСОБА_1 було припинено та закрито особову справу з 01 серпня 2015 року, що підтверджується розпорядженням (а.с. 14), у зв?язку з тим, що зміни у майновому стані сім?ї відповідача відбулись у липні 2015 року.

Помилковими є також твердження викладені в апеляційній скарзі про те, що позивач як на підставу повернення надміру виплачених коштів посилається на неповідомлення відповідачем про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, як викладено у редакції пункту 11 Порядку від 14 серпня 2019 року, яка не була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Так, позивачем ставиться питання про повернення ОСОБА_1 надміру виплачених їй коштів допомоги у зв?язку з поданням нею недостовірної інформації про майновий стан під час звернення із заявою від 02 листопада 2015 року про призначення допомоги, а не у зв?язку з неповідомленням про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги.

Вказана підстава повернення надміру виплачених коштів була визначена Порядком № 505 з часу його затвердження та діє до цього часу.

З огляду на викладене, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, на підставі повного дослідження доказів, наданих сторонами, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишенні рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року у справі, що переглядається, без змін.

Керуючись статтями 367, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року у справі за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та за умов викладених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Н.І. Гончар

Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова