Справа № 183/8018/19
№ 2/183/1819/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи: приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила Інна Армоніківна, Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Василівської сільської ради, головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просить визнати за ним право на земельні частки (паї) розміром 3,67 умовних кадастрових гектарів, із земель колишнього АВОП «Самарське», розташованих на території Василівської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що за життя його батьки, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , працювали в АВОП «Самарське», де і разом набули прав та отримали сертифікати на земельні частки (паї) в АВОП «Самарське» на території Василівської сільської ради Новомосковського району, що підтверджується листом відділу у Новомосковському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області та копією книги реєстрації сертифікатів земельних паїв членів АВОП «Самарське» Новомосковського району Дніпропетровської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

Мати позивач - ОСОБА_2 , як дружина померлого, прийняла спадщину та 05.07.2001 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в розмірі 3.67 умовних кадастрових гектара на території Василівської сільської ради, що належала померлому на підставі сертифіката серії ДП №0350680, виданого Новомосковською райдержадміністрацією.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 . Спадковим майном, що залишилось після смерті матері є земельні частки (паї), що належали їй на підставі сертифікату серії ДП №0248995 на земельну частку (пай) розміром 3.67 умовних кадастрових гектара на території Василівської сільської ради від 27.05.1997року та свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 3.67 умовних кадастрових гектара на території Василівської сільської ради від 05.07.2001р.

Заповіту мати не залишила, тому позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні частки (пай) було відмовлено, в зв`язку з тим, що ним не представлені документи, що посвідчують права спадкодавця на спадкові земельні частки (паї), що не дало можливості видати свідоцтва про право на спадщину. Оригінали сертифікату та свідоцтва про право на спадщину він не зміг надати нотаріусу, в зв`язку з їх втратою, що змусило його звернутися до суду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Василівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, у якому зауважив про те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області не порушувалися права позивача, оскільки Положенням Головного управління Держгеокадстру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Держгеокадстру від 20.02.2020 року № 53 визначено серед завдань, зокрема здійснення державного нагляду за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. У зв`язку з набуттям чинності 01.01.2019 року змін у Земельному Кодексі, впечених законом України від 10.07.2018 року № 2498-VIII, землі колективних сільськогосподарських колективних підприємства, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, сформованих за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Представники третіх осіб в судове засідання також не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Згідно статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України та відповідно до вище зазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Суду надано копію листа відділу у Новомосковському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.08.2019року, відповідно до змісту якого, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали сертифікати на земельну частку пай в АВОП «Самарське» (а.с. 12), а також копію витягу з Книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів АВОП «Самарське» Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 13-14), яка містить записи про отримання ОСОБА_2 сертифікату ДП №0248995 на земельну частку (пай) розміром 3.67га (с. Василівка) (лист 27). Копія листа 38 Книги містить запис про отримання ОСОБА_3 сертифікату ДП №0350680 на земельну частку (пай) розміром 3.67га (с. Василівка), до якого внесено відомості про отримання ОСОБА_2 свідоцтва НОМЕР_1 , реєстр. №2-2150 від 05.07.2001р.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку(пай), також є свідоцтво про право на спадщину, посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку(пай), а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 8).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється спадкоємцем померлого, після його смерті Новомосковською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 502/2001, у відповідності до якої 05 липня 2001 року ОСОБА_2 Новомосковською районною державна нотаріальна контора Дніпропетровської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 3.67га в АВОП «Самарське» згідно сертифікату ДП №0350680, належного померлому ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лилою Інною Армоніківною відкрито спадкову справу №72/2018. Спадкоємцем, який прийняв спадщину, за законом є її син, позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10).

Однак, матеріали справи містять повідомлення приватного нотаріуса про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на право на земельні частку (пай) ОСОБА_1 , в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують права спадкодавця на спадкове майно (а.с. 11).

Таким чином, матеріали справи містять достатньо доказів про те, що спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на законних підставах, набули право сертифікату на земельну частку (пай) розміром 3.67га (с. Василівка), отримавши відповідні сертифікати ДП №0350680 та ДП №0248995.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачені види спадкування, спадкування може бути за заповітом чи за законом.

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списків, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

В даному випадку спадкодавець отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), однак не отримала Державний акт на право приватної власності на землю, що унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, суду доведено, що спадкодавці на законних підставах набула право на земельну частку (пай), їх спадкоємець ОСОБА_1 , прийнявши спадщину, правомірно набуває право на земельні частки (паї), що належали ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,76,81,89, 200, 263, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи: приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила Інна Армоніківна, Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 9РНОКПП НОМЕР_2 ), право на земельну частку (пай), площею 3,67 умовних кадастрових гектара із земель колишнього АВОП «Самарське», розташованих на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належало їй на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ДП №0248995 від 27.05.1997року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), право на земельну частку (пай), площею 3,67 умовних кадастрових гектара із земель колишнього АВОП «Самарське», розташованих на території Василівської сільської ради Новомосковського району, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належало їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Новомосковською районною державною нотаріальною конторою 05.07.2001р., згідно сертифіката серії ДП №0350680 від 27.04.2000р., виданого ОСОБА_3 .

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.