Справа № 545/360/20
Провадження № 2/545/390/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.

з участю секретаря Радченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Полтавської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, так як відповідач не приймає у часті в утриманні та вихованні дитини.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, а також від якого не надійшов відзив на позов чи будь-які інші клопотання по справі.

Від представників третіх осіб до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали.

Враховуючи подану заяву позивача, неявку відповідача та від якого не надійшов відзив на позов чи будь-які інші клопотання по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач, ОСОБА_1 з 10 вересня 2011 року, перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, ОСОБА_2 . Від вказаного шлюбу народилась спільна дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 138 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

На підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2015 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Із позову вбачається, що сторони на даний проживаємо окремо, дитина проживає разом зі позивачкою. Спорів стосовно місця проживання дитини не виникає.

З початку 2015 року до часу звернення з даним позовом, - відповідач ОСОБА_2 життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні.

На протязі цього часу усі питання щодо виховання та повного утримання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача, підтвердженням зазначеного є відповіді на адвокатські запити з КП «Полтавська гімназія № 32 Полтавської міської ради Полтавської області» від 26.12.2019 року за вих. № 923, Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради» від 16 грудня 2019 року за вих. № 1903.

Суд вважає, що відповідач життям дитини не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а доходи витрачає на свої потреби.

Згідно ст. 150 СК України на батьків покладається обов`язок виховувати, ростити дитину, турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно із ст. 164 СК України, однією з підстав позбавлення батьків батьківських прав є ухиляння від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства " , на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.

Суд вважає, що подані позивачем докази по справі свідчать про те, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї дитини.

Згідно із п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 року (зі змінами та доповненнями) "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини " , якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення їх батьківських прав.

Відповідно заяви відповідача, він дав вільну і безумовну згоду на відмову від батьківських прав та на усиновлення малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.-12).

Згідно висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради (а.с. 44-45), встановлено, що комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно його сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За даних обставин, суд приходить до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, а тому підлягає задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. 15, 16, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Закону України «Про охорону дитинства» ст. ст. 150, 155, 164 СК України, керуючись ст.ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 (власник паспорту серії НОМЕР_2 , виданий Полтавським РВ УМВС України в Полтавській області 02.11.2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) у відношенні малолітнього сина ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 08 лютого 2012 року, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Роз`яснити відповідачу, що згідно ч. 2 ст. 165 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримання дітей.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів відповідно до порядку визначеного ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя

Полтавського районного суду Полтавської області І.С. Кіндяк