Справа № 444/1013/20
Провадження № 2/444/672/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка мотивує свої позовні вимоги наступним. Шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 10.02.2001 року у Куликівській селищній раді Жовківського району Львівської області. Зазначає, що після реєстрації шлюбу вони як сім`я почали проживати разом у її будинку в смт. Куликові. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Через деякий час спільного проживання з відповідачем вона помітила, що у них різко протилежні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. За час спільного проживання, відповідач постійно нехтував своїми сімейними обов`язками та почав інколи зловживати вживанням спиртних напоїв, через що між ними постійно виникали суперечки. Незважаючи на вказане, з метою збереження їхньої сім`ї, позивачка всіляко намагалася підтримати відповідача і вважала, що відповідач з часом змінить своє відношення до сімейних обов`язків та стане відповідальнішим. Однак з часом відповідач почав ще більше зловживати вживанням спиртних напоїв. З огляду на це, з січня 2018 року, розуміючи, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим і те, що постійні суперечики негативно впливають на них самих та шкодять інтересам їхніх дітей, вона із відповідачем почали проживати окремо, а саме відповідач повернувся проживати до будинку своїх батьків у с. Костеїв Жовківського району Львівської області. Зазначає, що з цього часу вона та відповідач проживають окремо та не ведеть спільного господарства. Відповідач жодних дій спрямованих на примирення за цей час не вживав. Таким чином, з січня 2018 року, тобто вже більше двох років, їхня сім`я фактично не існує, а зареєстрований шлюб має лише формальний характер. Зважаючи на це, зазначає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, вона не має наміру відновлювати шлюбні відносини з відповідачем, вважає недоцільним надання строку для примирення. Вказує, що після розірвання шлюбу надалі бажає іменуватися прізвищем " ОСОБА_1 ".

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Клопотань не має.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників справи, зважаючи на подані ними заяви.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Із свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_1 вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 10.02.2001 року у Куликівській селищній раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 04. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ".

Від подружнього життя у позивачки та відповідач народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, відповідач почав зловживати вживанням спиртних напоїв. З січня 2018 року ведення спільного господарства та підтримання шлюбно-сімейних відносин припинено. Позивачка стверджує, що їхня сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам.

Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, сім`я фактично не існує. Суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. А тому, позов ОСОБА_1 слід задоволити.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, вимога позивачки про залишення їй прізвища " ОСОБА_1 " підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований 10 лютого 2001 року у Куликівській селищній раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 04.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище " ОСОБА_1 ".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та п.3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

Суддя: Ясиновський Р. Б.