ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/18/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 )

Заява обґрунтована такими обставинами. З 07.07.1973 заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким фактично проживали за однією адресою у АДРЕСА_1 , у квартирі, право власності на яку було оформлене на заявницю, її чоловіка та їх дітей, хоча заявниця була зареєстрована у подарованому їй будинку. З 2014 р. ОСОБА_1 як тимчасово переміщена особа зареєстрована у квартирі подруги ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Подруга погодилась тимчасово зареєструвати лише ОСОБА_1 , а її чоловік був тимчасово зареєстрований у АДРЕСА_3 . Незважаючи на те, що заявниця та її чоловік були зареєстровані за різними адресами, фактично вони проживали разом. Після виходу на пенсію і до смерті чоловіка заявниця перебувала на його утриманні як непрацездатний член сім`ї, оскільки отримувана ним пенсія була набагато більшою, ніж пенсія заявниці. Пенсія чоловіка у розмірі близько 9 000 грн. була постійним і основним джерелом існування їхньої сім`ї. Окрема реєстрація подружжя один від одного - вимушена міра, оскільки вони були переселенцями та отримали тимчасову реєстрацію там, де змогли домовитись про це. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. 06.11.2018 заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, однак їй було відмовлено з підстав відсутності у неї документа, який би підтверджував факт перебування її на утриманні чоловіка, а саме відсутність реєстрації з померлим за однією адресою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги заяви підтримали, просили їх задовольнити.

Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про розгляд справи було повідомлене належним чином, проте свого представника до суду не направило, відзиву на заяву не подало.

Заслухавши заявницю, її представника, допитавши свідків та дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив такі обставини.

07.07.1973 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 , виданим Палацом щастя в м. Донецьку (актовий запис про шлюб № 1867 від 07.07.1973).

Згідно з даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 17.10.1996 Ворошиловським РВ УМВС України в м. Донецьку, місце проживання ОСОБА_1 з 30.01.2007 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 , а до того вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 28.09.1996 Ворошиловським РВ УМВС України в м. Донецьку, місце проживання ОСОБА_3 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Квартира АДРЕСА_5 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та їх синам - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № 8755 від 01.12.1997.

Як пояснила заявниця, будинок на вул. Новоекономічній їй подарували батьки, і у ньому вона зареєструвала своє місце проживання, проте фактично вона мешкала разом з чоловіком у квартирі, а будинок використовувався їх сім`єю як дача на літній період.

У 2000 р. ОСОБА_3 вийшов на пенсію за віком, місячний розмір якої у березні 2018 р. становив 9 446,10 грн, а починаючи з квітня 2018 р. - 9 746,53 грн., що підтверджується довідкою Управління ПФУ м. Красний Лиман Донецької обл. № 1106/04-47 від 27.06.2019.

Заявниця теж отримує пенсію за віком, місячний розмір якої станом на вересень 2018 р. становив 2 651,80 грн., що підтверджується довідкою Управлінні ПФУ Головного управління пенсійного фонду в м. Києві (Дарницький район) № 485 від 11.06.2019.

Суд визнає загальновідомим, що з 2014 р. окремі райони Донецької та Луганської областей, в тому числі м. Донецьк, є тимчасово окупованою територією.

З довідки від 27.11.2017 № , виданої Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією, вбачається, що заявницю взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою: АДРЕСА_2 .

Вищевказана квартира належить на праві власності ОСОБА_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27.02.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мішеніним І.С., запис у реєстрі за № 716.

ОСОБА_3 було взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою: вул. Лиманська, 1, м. Лиман, 84404, м. Красний Лиман, Донецька обл., що підтверджується довідкою 28.08.2017 року № 36145.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер у м. Донецьку, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій обл. (актовий запис про смерть № 931 від 17.10.2018).

Після смерті чоловіка ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Листом від 18.12.2018 заявниці було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника на тій підставі, що не надано документу, який засвідчує факт її перебування на утриманні померлого чоловіка.

Допитані в судовому засіданні як свідки подруга заявниці ОСОБА_4 та син друзів сім`ї ОСОБА_7 підтвердили, що заявниця проживала разом зі своїм чоловіком до моменту його смерті.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та документам, що їх підтверджують, в сукупності з тим, що заявниця та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом, вели спільного господарство, хоч і були зареєстровані за різними адресами, та ураховуючи, що розмір пенсії ОСОБА_3 більш ніж утричі перевищує розмір пенсії заявниці, суд дійшов висновку, що заявниця перебувала на утриманні чоловіка.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера - незалежно від тривалості страхового стажу.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою). У разі неможливості надати такі документи, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється в судовому порядку.

Отже зважаючи на те, що місце проживання та тимчасового переміщення заявниці та її чоловіка було зареєстроване за різними адресами, суд визнає обґрунтованими доводи заяви про наявність перешкод для реалізації гарантованого законом права заявниці на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, що є підставою для встановлення факту перебування на утриманні в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 13, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (рнокпп НОМЕР_4 ) на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп НОМЕР_5 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя:

Повне рішення складене 20.02.2020.