РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року

м. Рівне

Справа № 2-442/10

Провадження № 22-ц/4815/977/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

учасники справи:

позивач кредитна спілка "Єдність",

відповідачі ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

заінтересована особа - фізична особа-підприємець

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2019 року (постановлену у складі судді Ореховської К.Е.) у справі за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про заміну сторони у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого за рішенням суду у цивільній справі за позовом кредитної спілки "Єдність" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про заміну стягувача по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого за рішенням Рівненського міського суду від 01.10.2010 року у цивільній справі за позовом кредитної спілки "Єдність" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 01.10.2010 року Рівненським міським судом ухвалено рішення по справі № 2-442/2010, за яким із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь кредитної спілки "Єдність" стягнуто 10 343 грн. 00 коп. та судові витрати в сумі 378 грн. 14 коп.

04 травня 2017 року між кредитною спілкою "Єдність" та ним, як фізичною особою-підприємцем, укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого права Первісного кредитора, яким є кредитна спілка "Єдність" переходять до Нового кредитора, яким є він, в обсязі п. 1.1 цього договору, а саме щодо дебіторської заборгованості по неповернутим кредитам (позикам), по сплаті відсотків за користування наданими коштами позичальникам, яка виникла на підставі укладених договорів позики з фізичними особами-боржниками.

З посиланням на Закон України "Про виконавче провадження", ст. 512 ЦК України, просить замінити сторону виконавчого провадження з кредитної спілки "Єдність" на нього за виконавчим листом Рівненського міського суду №2-442/2010.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2019 року в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про заміну сторони у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого за рішенням суду у цивільній справі за позовом кредитної спілки "Єдність" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа. Фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, ФОП ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд, фактично дав оцінку договору від 04 травня 2017 року, укладеному між ним та кредитною спілкою "Єдність" про відступлення права вимоги, за умовами якого від кредитної спілки до нього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який на даний час є чинним і ніким не скасований. Вважає, що оцінюючи договір, суд вийшов за межі позовних вимог, а питання про заміну сторони у виконавчому провадженні не вирішив.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

Сторони в судове засідання не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про розгляд справи. ФОП ОСОБА_4 просить розглянути справу за наявними доказами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 01 жовтня 2010 року стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь кредитної спілки "Єдність" 10 343 грн. 00 коп. та судові витрати в сумі 378 грн. 14 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 травня 2017 року між кредитною спілкою "Єдність" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено Договір про відступлення права вимоги, за умовами якого права Первісного кредитора, яким є кредитна спілка "Єдність" переходять до Нового кредитора, яким є ФОП ОСОБА_4 , в обсязі п. 1.1 цього договору, а саме щодо дебіторської заборгованості по неповернутим кредитам (позикам), по сплаті відсотків за користування наданими коштами позичальникам, яка виникла на підставі укладених договорів позики з фізичними особами-боржниками. 04 травня 2017 року підписано Акт приймання-передавання прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-ІП "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", вказано, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

В правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року (справа № 465/646/11), відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Аналогічна позиція вже висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16).

З вищенаведених норм права слідує, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.