Справа № 392/858/19
Провадження № 2/392/114/20
29 січня 2020 року м. Мала Виска
Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Березія Ю.А.,
при секретарі Красній З.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
про стягнення боргу за договором позики,
Позов мотивовано тим, що 26 квітня 2019 року відповідач ОСОБА_2 позичив у нього 900 доларів США. Сторони встановили строк повернення позики до 11 травня 2019 року. Позивач зазначив, що відповідач порушив зобов`язання.
21 червня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с. 20).
7 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 31).
Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 99 Конституції України визначено, грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України.
Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).
Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлено термін виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін.
Відповідно до статті 1046, частини 2 статті 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Судом встановлено, що 26 квітня 2019 року між громадянами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно якого позичальник ОСОБА_2 отримав в борг від позикодавця ОСОБА_1 гроші в сумі 900 доларів США
на строк до 11 травня 2019 року, що підтверджується розпискою (а.с. 5).
Відповідач ОСОБА_2 порушив умови укладено договору і не повернув суму боргу у встановлені строки, тому відповідно вимог частини 1 статті 1050 ЦК України є законні підстави для стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 900 доларів США у судовому порядку, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-63цс13 від 18.09.2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Відповідач не надав суду письмові докази, які підтверджують факт не отримання ним грошей, або повернення позики, що підтверджує факт порушення зобов`язання.
Станом на 3 червня 2019 року, тобто на момент пред`явлення позову, офіційний курс долара США до гривні становив за 100 доларів США - 2685,4695 гривень, що підтверджується довідкою банківської установи.
Крім того, відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з письмової розписки, сторони узгодили, що у разі прострочення виконання зобовязання, після закінчення терміну повернення позики, тобто після 11 травня 2019 року,боржник на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також за весь час прострочення 5 процентів від простроченої суми за кожен день прострочки (а.с. 5).
Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.
Керуючись статтями 264, 265 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 768 гривень 40 копійок судового збору та 1100 гривень витрат на правничу допомогу, всього - 1868 гривень 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заява про перегляд заочного рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Головуючий

суддя