Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 5 березня 2020 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Когут С.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник - ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3 (представник - ОСОБА_4 ) та територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (представник - Онищенко Л.) про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом по праву представлення, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду зі своїм вищезгаданим позовом, за яким просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 сестри ОСОБА_5 .

На обґрунтування вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її двоюрідна сестра ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , та яку позивач й прийняла.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду зі своїм вищезгаданим зустрічним позовом, за яким просить визнати, що вона проживала зі спадкодавцем ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі АДРЕСА_1 , однією родиною не менш п`яти років, з 01 грудня 2012 року по день відкриття спадщини, а також визнати за ОСОБА_3 , право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог ОСОБА_3 також зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , та яку відповідач й прийняла.

Крім того, ОСОБА_3 зазначила, що проживала однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні сторона позивача наполягла на позові за вищевказаними підставами, заперечуючи на зустрічні позовні вимоги, а сторона відповідача, наполягаючи на задоволенні зустрічного позову, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала. Представник територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради підтримала первісно заявлені позовні вимоги, не погодившись із зустрічним позовом.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті або день з якого вона оголошується померлою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено актовий запис № 2175 від 31.03.2018 року та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а згідно ст.1220 ЦК України встановлено, що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини.

Як передбачено ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять всі права та обов`язки, які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

За ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій на прав власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Українською Товарною Біржею 27 серпня 1999 року, реєстраційний номер 76146.

На підставі вказаного договору купівлі-продажу 30 серпня 1999 року Запорізьким бюро технічної інвентаризації проведено державну реєстрацію та зареєстровано право власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповіт не залишила.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1263 ЦК України).

При цьому, спадкоємці першої та другої черги після смерті ОСОБА_5 не лишилися.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У визначений статтею 1270 ЦК шестимісячний строк відповідач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Наполягаючи на позові ОСОБА_3 зазначила, що проживала однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При цьому, ч.2 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За таких обставин відповідач повинна була довести суду, що вона спільно проживала зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, була пов`язана з ОСОБА_5 спільним побутом та вони мали взаємні права і обов`язки.

На підтвердження заявлених вимог відповідач послалася, зокрема, на показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Натомість, допитані судом перелічені свідки лише зазначили про те, що відповідач приходила до ОСОБА_5 , доглядала за нею, допомагала їй, зокрема, у придбанні ліків та продуктів харчування, надавала їй медичні послуги. Більш того, ОСОБА_6 пояснила, що відповідач постійно стала проживати зі спадкодавцем після інсульту останньої, який відбувся у 2017 році, а ОСОБА_7 взагалі зазначила, що останнього часу ОСОБА_5 проживала самостійно.

Але ж, ані ОСОБА_6 , ані ОСОБА_7 суду не стверджували, що ОСОБА_3 спільно проживала зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (з 2013 року) та при цьому була пов`язана з ОСОБА_5 спільним побутом, маючи з нею взаємні права і обов`язки. Взагалі, названі свідки не вказали, який спільний побут мали вказані особи та які обов`язки мала спадкодавець щодо відповідача.

Виходячи з викладеного, суд критично оцінює акт від 29.03.2019 року, підписаний ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , в якому зазначено, що ОСОБА_3 проживала з 2012 року у спірній квартирі. Більш того, названий акт не відповідає жодним вимогам, що ставляться до офіційних документів, а тому не може бути сприйнятий таким судом.

Надання ж відповідачем медичної допомоги спадкодавцю суд відносить на виконання нею з 2015 року обов`язків медичної сестри товариства Червоного Хреста України, про що слідує з листа названої організації від 30.09.2019 року. Такий висновок суду підкріплюється й показаннями свідка ОСОБА_10 , яка зазначила суду, що відповідач з`являлася у квартирі спадкодавця з 2016 року як представник «Червоного Хреста », а свідок ОСОБА_12 взагалі стверджувала суду, що сторонніх речей у квартирі ОСОБА_5 вона не бачила.

Оскільки відповідач прямо зацікавлена в результатах судового розгляду, суд критично ставиться й до її пояснень, якими вона обґрунтовувала власні позовні вимоги.

З викладеного суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 не надала суду достатніх та переконливих доказів того, що вона спільно проживала зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, була пов`язана з ОСОБА_5 спільним побутом та вони мали взаємні права і обов`язки, через що зустрічні позовні вимоги не можуть бути задоволені судом.

Статтею 1263 ЦК України визначено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Мати позивача ОСОБА_13 була рідною тіткою померлої ОСОБА_5 по лінії матері, а саме мати позивача та мати ОСОБА_5 - російською мовою « ОСОБА_14 » були рідними сестрами, що підтверджується свідоцтвом про народження матері позивача та архівним витягом з актового запису про народження « ОСОБА_15 ».

Мати позивача ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької міської ради 27 квітня 1998 року складеной актовий запис за № 3664 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.4 ст. 1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Отже, позивача є єдиним спадкоємцем третьої черги по праву представлення після смерті ОСОБА_5 .

Більш того, факт родинних відносин між позивачем та її двоюрідною сестрою ОСОБА_5 не оспорювався ОСОБА_3 .

У визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 8 травня 2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 сестри ОСОБА_5 .

Отже, суд знаходить законні підстави для задоволення первісного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 328, 384, 1216, 1218, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 82, 89, 258, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до територіальної громади в особі Запорізької міської ради (місце знаходження: пр. Соборний, 205, м. Запоріжжя), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом по праву представлення.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до територіальної громади в особі Запорізької міської ради (місце знаходження: пр. Соборний, 205, м. Запоріжжя), треті особи: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна (місце проживання: АДРЕСА_4 ), про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Роз`яснити учасникам справи, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Визначена дата складання повного рішення - 16.03.2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін