Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6923/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Осадчій А.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача

за довіреністю Капшитар В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (змінено назву на Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) про зняття арешту з майна.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді частини домоволодіння та земельної ділянки.

24.07.2019 приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Зуєва Н.В. видала йому: Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з прибудовою та господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 (реєстр 507); Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0500 га, кадастровий номер №711013400:02:080:0103 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 (реєстр №510).

Під час оформлення спадщини приватний нотаріус повідомив йому, що у подальшому він не зможе розпоряджатись спадковим майном, так як наявна заборона стосовно всього належного йому майна. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує арешт всього належного йому нерухомого майна, який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка винесена Придніпровським відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 22.10.2012 №276009207. Обтяження зареєстроване за №13148894.

Звернувшись до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, йому надано листа-відповідь №21570 від 06.08.19, яким повідомлено, що матеріали виконавчого провадження №276009207 знищено і йому необхідно звертатись до суду. При цьому, у листі вказано, що дане виконавче провадження завершено 20.06.2013, на підставі п.5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач також вказує, що він сплатив штраф у розмірі 510 гривень, виконавчий збір у розмірі 51 гривня та витрати виконавчого провадження у розмірі 199 гривень, що підтверджується квитанцією від 20.08.2019. Незважаючи на це, арешт не знімається. Вирішити питання зняття арешту в органах виконавчої служби він не має можливості, так як орган ДВС не може відновити виконавче провадження, яке знищено.

У даному випадку порушується його право власності на нерухоме майно, він не може у повній мірі реалізувати своє право власності, так як йому заборонено здійснювати його відчуження.

Таким чином, позивач просить суд зняти арешт з нерухомого майна, що належить йому на праві приватної власності, який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка винесена Придніпровським відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 22.10.2012 № 276009207, зареєстрований у реєстрі за №13148894.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2019, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/6923/19 (а.с. 21).

Ухвалою суду від 11.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому засіданні за правилами загального позовного провадження. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи (а.с. 50).

Крім того, ухвалою суду від 11.02.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні (а.с. 62).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити у повному обсязі на підставі обґрунтування, що наведене у позовній заяві та з урахуванням доказів, які додані до неї. Крім того, зазначив, що усі борги по виконавчому провадженню, яке перебувало на виконанні у Придніпровському ВДВС м. Черкаси, він сплатив.

У судовому засіданні представник відповідача за довіреністю Капшитар В.О. зазначив, що виконавче провадження, у якому був накладений арешт на майно боржника та заборона на його відчуження, згідно з постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Шульга Я.Д. від 22.10.2012 №27609207, на даний час знищене. 20.08.2019 позивач вніс кошти на рахунок органу ДВС, тобто, повністю сплатив борг по виконавчому провадженню, при виконанні якого державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції було винесено постанову від 22.10.2012 №27609207 про арешт майна боржника та заборону на його відчуження. Враховуючи зазначені вище обставини, не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 1/2 частка у праві власності на житловий будинок з прибудовою та господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.07.2019, зареєстровано у реєстрі за № 507 (а.с. 11). Крім того, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,0500 га, кадастровий №711013400:02:080:0103 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.07.2019, зареєстровано у реєстрі за № 510 (а.с. 12).

Крім того, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 182625759 від 26.09.2019, вбачається, що на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , накладено арешт на підставі постанови Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про накладення арешту на майно боржника та заборону на його відчуження № 27609207 від 22.10.2012, реєстраційний номер обтяження 13148894 (а.с. 35-36).

Також встановлено, що за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження (ВП-Спецрозділ) відносно ОСОБА_1 на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебували наступні виконавчі провадження:

№43617035 по виконанню постанови №009301 від 03.01.2014, виданої ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 510,00 грн., 22.06.2014 виконавче провадження завершено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції чинній на момент завершення (направлення ,виконавчого документа за належністю до іншого відділу) та направлено відповідний виконавчий документ до Соснівського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області для подальшого виконання за підвідомчістю. Постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 29.01.2016 виконавче провадження № 49639407 з примусового виконання постанови №009301 від 03.01.2014, виданої ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 510,00 грн., - закінчено, у зв`язку з повним фактичним виконанням (а.с. 17, 46, 47);

№27609207 по виконанню постанови №014171 від 30.05.2011, виданої ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 510,00 грн., 20.06.2013 виконавче провадження завершено, на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції чинній на момент завершення (неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника). 20.08.2019 борг сплачено у повному обсязі, про що свідчить долучена до матеріалів справи квитанція № 0.0..1 (а.с. 15, 37, 44, 45);

№45920695 по виконанню постанови №656378 від 20.11.2014, виданої ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 850,00 грн., 16.01.2015 виконавче провадження завершено, на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції чинній на момент завершення, у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення (а.с. 20, 40).

Із листа Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 06.08.2019 № 21570 вбачається, що оскільки при завершенні виконавчого провадження №27609207 боржником не було сплачено штраф та витрати виконавчого провадження, у державного виконавця були відсутні правові підстави вилучати обтяження № 13148894. Тобто, у разі внесення обтяження по виконавчих провадженнях, що завершені, вилучення обтяження може бути здійснено лише на підставі рішення суду (а.с. 13, 14).

На сьогоднішній день арешт нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження №13148894, зареєстрований 22.10.2012) не скасований і не знятий.

За таких обставин, на думку суду, наявність арешту, накладеного постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Шульга Я.Д. від 22.10.2012 №27609207 (зареєстровано 22.10.2012 за №13148894), порушує права позивача ОСОБА_1 , як власника цього майна на розпорядження ним. При цьому, при прийнятті державним виконавцем рішення від 20.06.2013 у виконавчому провадженні № 27609207 про повернення виконавчого документа стягувачу, не було вирішено питання про зняття арешту з майна боржника.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

За приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

За положеннями ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999 станом на час винесення постанови від 22.10.2012) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення . Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Як зазначено у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Суд вважає, що захист права власності має пріоритетне значення.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час відсутні обставини, за яких було накладено арешт всього нерухомого майна, що належало ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження 13148894, зареєстрований 22.10.2012). Крім того, на даний час з-за завершеного виконавчого провадження, державний виконавець та начальник відділу ДВС, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», не можуть прийняти рішення у межах виконавчого провадження про скасування відповідної постанови, а тому суд вважає, що позовні вимоги про зняття арешту, накладеного постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Шульга Я.Д. від 22.10.2012 №27609207 про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1 , підлягають до задоволення, оскільки, як на думку суду, іншим шляхом поновити порушене право позивача неможливо. При цьому, суд враховує норми ст. 5 ЦПК України, за якими передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зазначені вище обставини підтверджуються доказами, наявними у матеріалах справи і визнаються відповідачем. У даному випадку судом прийнято визнання позову відповідачем, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На думку суду, позивачем вірно обрано спосіб захисту.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Крім того, судові витрати - сплачений 23.08.2019 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. за подачу позову, слід залишити за позивачем, враховуючи його відповідне клопотання.

На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, ст.ст. 5, 15, 16, 321, 391, ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 5, 19, 76-82, 89, 95, 206, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з майна та заборону на його відчуження, накладені постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Шульга Я.Д. від 22.10.2012 року №27609207 (зареєстровано 22.10.2012 за №13148894).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 10.03.2020.

Головуючий: С. М. Позарецька