Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

за участю:

секретаря судового засідання Моїсєєвої О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

11.02.2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що він доводився сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Крім того, у позивача є рідний брат ОСОБА_3 та рідна сестра ОСОБА_4 , а також був рідний брат - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що його батько ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Слов`янської районної ради депутатів трудящих від 24 липня 1956 року № 311 про відведення під індивідуальне будівництво земельної ділянки, Акту від 22 серпня 1956 року та Договору № 113 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку н праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно від 23 березня 1957 року, посвідченого нотаріально, збудував житловий будинок по АДРЕСА_1 (теперішня адреса - АДРЕСА_2 ).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача - ОСОБА_5 та після його смерті залишилась спадщина - житловий будинок з господарським будівлями по АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину його дружина, мати позивача - ОСОБА_6 , яка проживала з ним у будинку. Проте, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. ОСОБА_6 все своє життя проживала у спірному будинку, в якому також проживав позивач.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла, спадкоємцями першої черги після смерті якої є позивач та відповідачі: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 .

Проте, після смерті ОСОБА_6 спадкоємці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спадщину не приймали, спадкова справа не заводилась. Оскільки на день смерті у будинку разом з матір`ю проживав позивач, то інші спадкоємці вирішили не оформлювати свої спадкові справи, а залишили позивачу у власність будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою оформлення спадщини, позивач звернувся до нотаріуса. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, підставою для чого стало: пропущення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, відсутність доказів проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті; відсутність реєстрації права власності на успадкований житловий будинок.

Таким чином, виникла ситуація, коли позивач успадкував житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , однак він позбавлений можливості оформити спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину чере вищенаведені обставини. Без документів, які б посвідчували право власності на успадкований будинок, його право власності не визнається.

Тому, просить суд встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_6 та визнати за ним право власності на житловий будинок А-1 загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м., погріб Б, гараж В, сарай Г, убиральню-душ Д, сарай Е, навіс Ж, огорожу № 1-3, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 .

В судовому засіданні позивач на заявлених вимогах наполягав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, представник відповідача - Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, у судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимоги ОСОБА_1 не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимоги ОСОБА_1 .

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає поряд з позивачем, який увесь час проживав разом зі своєю матір`ю та власною сім`єю. У 1975 році помер батько ОСОБА_5 та згодом діти ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виїхали з зазначеного будинку та в ньому залишились проживати мати ОСОБА_6 та позивач, які мешкали разом до смерті ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні підтвердила, що позивач усе життя проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де також проживала ОСОБА_6 аж до власної смерті.

Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року витребувано від приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у м. Харків Зубкової А.О. копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та зобов`язано повідомити суд про факт відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , факт звернення кого-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини та надати відповідні відомості, а також повідомити наявність заповіту.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02 червня 1975 року Райгородоцькою селищною радою Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт. Райгородок Слов`янського району Донецької області.

За життя ОСОБА_5 збудовано житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з Довідки № 02-30/1576 від 21 листопада 2019 року, виданої Райгородоцькою селищною радою Слов`янського району Донецької області, будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , збудований ОСОБА_5 в 1958 році на підставі рішення виконавчого комітету Слов`янської районної ради депутатів трудящих від 24 липня 1956 року № 311 та договору про надання у безстрокове користування земельною ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку на праві приватної власності.

Рішенням виконавчого комітету Слов`янської районної ради депутатів трудящих № 311 від 24 липня 1956 року, ОСОБА_5 надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці АДРЕСА_1 , площею 1200,00 кв.м.

Згідно з Договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до п`яти включено № 113 від 23 березня 1957 року, на підставі рішення виконавчого комітету Слов`янської районної ради депутатів трудящих № 311 від 24 липня 1956 року, забудовник ОСОБА_5 зобов`язався на земельній ділянці АДРЕСА_1 , загальною площею 1200,00 кв.м., збудувати житловий одноповерховий дерев`яний будинок, житловою площею 40 кв.м., із кількістю кімнат - 4, на відстані 1,8 м від кожної лінії забудови, а також сараю з площею забудівлі 12 кв.м.

Відповідно до Акту від 22 серпня 1956 року, ОСОБА_5 відведено в натурі земельну ділянку загальною площею 1200 кв.м.

Як вбачається з Інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , останнім збудовано житловий будинок, позначений літерою А-1, який складається з чотирьох кімнат, загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м., а також погріб Б, гараж В, сарай Г, убиральню-душ Д, сарай Е, навіс Ж, огорожу № 1-3.

Отже, після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з наведеного вище домоволодіння.

Згідно зі:

- Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 21 листопада 1953 року Райгородоцькою селищною радо Слов`янського району, 21 листопада 1953 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 48;

- Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 17 лютого 1961 року Райгородоцькою селищною радою Слов`янського району, ІНФОРМАЦІЯ_5 у сел. Райгородок Слов`янського району народився відповідач ОСОБА_3 та його батьками є: мати ОСОБА_6 , батько - ОСОБА_5 ;

- Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 12 червня 1964 року Райгородоцькою селищною радою Слов`янського району, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у сел. Райгородок Слов`янського району та її батьками є: батько ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6 та Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 13 серпня 1983 року відділом РАЦС Слов`янського міського виконавчого комітету, ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_12 , та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище - « ОСОБА_4 »;

Свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 02 липня 1968 року Райгородоцькою селищною радою Слов`янського району, ІНФОРМАЦІЯ_7 у сел. Райгородок Слов`янського району народився позивач ОСОБА_1 та його батьками є: мати ОСОБА_6 , батько - ОСОБА_5 , - спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є дружина спадкодавця - ОСОБА_6 та діти спадкодавця: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Також, спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 був його син - ОСОБА_7 , який відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Донецьке Слов`янського району Донецької області.

Відповідно до відповіді Другої слов`янської державної нотаріальної контори № 34/01-14 від 23 січня 2020 року на запит приватного нотаріусу Слов`янського районного нотаріального округу Зубкової А.О., надання інформації щодо спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 неможливе, у зв`язку з тим, що всі документи до 1999 року включно здані до Донецького обласного нотаріального архіву.

Фактично ж, після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_6 , яка проживала з ним у будинку, що підтверджено у судому засіданні поясненнями свідків, Домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_2 та Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57960910 від 18 жовтня 2019 року.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_4 у сел. Райгородок Слов`янського району померла ОСОБА_6 , яка за життя не встигла належним чином оформити спадщину після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є позивач та відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З метою оформлення спадкових справ та отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач звернувся приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Зубкової А.О.

Проте, приватний нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної, відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , оскільки спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , а також через те, що неможливо встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 та вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як вбачається з п. 4.14 наведеного Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Згідно з п. 4.18 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, за відсутності у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно частин першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Відповідно до Акту, складеного 26 грудня 2019 року депутатом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_1 постійно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_6 у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю, вели спільне господарство, мали взаємні права і обов`язки.

Крім того, постійне проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на момент смерті останньої підтверджується копією Домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_2 та поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , наданими ними у судовому засіданні.

Таким чином, факт сумісного проживання позивача з ОСОБА_6 в домоволодінні АДРЕСА_2 на день смерті останньої, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається зі змісту ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету з будівництва та архітектури від 23.03.99 №12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється:

- оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними;

- по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМ від 5.08.92 №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 328, 1216, 1218, 1225, 1268, 1296 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст.10,12,13,76,81,89,200,263-265,354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 зі спадкодавцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на житловий будинок А-1 загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м., погріб Б, гараж В. сарай Г, убиральню-душ Д, сарай Е, навіс Ж, огорожу № 1-3, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Повний текст рішення виготовлений 24 березня 2020 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко