Провадження № 2/219/880/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Бібік Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.03.2017 року по 17.07.2017 року ( у т.ч. вихідної допомоги у розмірі середнього заробітку 6015,90, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 5437,79 грн. ), а всього 20234,93 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послалася на те, що він з 27.06.2013 року працевлаштувався та почав свою трудову діяльність з посади складача поїздів 3 розряду га станції Щебенка ДП «Донецька залізниця». З 12 липня 2016 року прийняти до Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень «Регіональної філії ПАТ «Укрзалізниця». Згідно до наказу (розпорядження) №4512/ДН-ос від 10.07.2017 року він був звільнений з 17.07.2017 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України) у зв`язку зі скорочення штату. В день звільнення і після звільнення відповідач не виплатив йому всі належні при звільненні суми, а саме заробітну плату за березень- липень 2017 року, компенсацію за невикористану відпустку (29 днів) та вихідну при звільненні усього на загальну суму у розмірі 20234,93грн. Добровільно сплатити вказану заборгованість відповідач відмовляється.

Від представника відповідача Задоріна В.Г. надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав у повному обсязі, пославшись на те, що позивачу ОСОБА_1 необхідно було надати на підконтрольну територію України (м. Лиман) наступні документи за період з березня 2017 року по 17.07.2017 року згідно Наказу №899-Н від 26.06.2017 року «Про введення в дію порядку остаточного розрахунку працівників структурних підрозділів «Донецька дирекція залізничних перевезень» та «Луганська дирекція залізничних перевезень»: копія особової картки форми П-2 (завірену відділом кадрів , керівником виробничого підрозділу) за період працевлаштування в ПАТ «Укрзалізниця»; копія трудової книжки (підписана відділом кадрів, керівником виробничого підрозділу); копія паспорту та ідентифікаційного коду; табель обліку робочого часу (окремо на виробничий підрозділ або кожного працівника по день звільнення) з підписами керівника, головного бухгалтера, відповідальної особи та працівника відділу кадрів); копії наказів про відпустку; копії особового рахунку форми П-54 НОМЕР_1 ; копії наказів про надання матеріальної допомоги відповідно до Колективного договору; наказ про звільнення або переведення на інший структурний підрозділ регіональної філії «Донецька залізниця ПАТ «Укрзалізниця (оригінал); наряди на відрядні роботи з підписами керівника, головного бухгалтера, відповідальної особи, інженера з організації та нормування праці ВП; оригінали маршрутів локомотивних бригад з підписами керівника, головного бухгалтера та працівника відділу кадрів (виробничого) підрозділу; оригінали наказів про встановлення доплат та надбавок або їх копії з підписами керівника та головного бухгалтера ВП; перелік разових та приміських квитків, виданих для особистих потреб працівників форми АБУ-4а або довідку про відсутність заборгованості перед квитковим бюро; довідку по депонованій заробітній платі окремо по кожному працівнику Дирекції (з візою керівника та бухгалтера виробничого підрозділу); довідку-розрахунок за спецодяг та спецвзуття, що залишається за працівником відповідно до п.6.5 Колективного договору або про відсутність такого; листка непрацездатності; довідки ОК-5;оригінал листка непрацездатності; оригінал довідки ОК 5; протоколу робочої комісії з соціального страхування; оригінали документів (квитанцій про оплату медогляду), копії сертифікатів профільних спеціалістів, заява на відшкодування витратна медогляд; копія протоколу засідання комісії з встановлення стажу роботи та розміру вихідної допомоги у зв`язку з виходом на пенсію в разі звільнення на пенсію; оригінал виконавчого листа або у разі відсутності особову заяву працівника на утримання; документів на право податкової пільги; документи на підтвердження інвалідності, а також інші первинні та розпорядчі документи, що пов`язані з оплатою заробітної плати.

Якщо документи надані не в повному обсязі то Наказом №899 Н від 26.06.2017 р., п. 6.4 «у разі виявлення помилок в наданих для опрацювання документів … або не повного пакету … повертаються на доопрацювання…», Нарахована заробітна плата перевіряється робочою комісієб та приймається рішення на виплату. Документи на виплату розрахункових позивача до регіональної філії «Донецька залізниця» не надходили, що унеможливлює виплатити позивачу заборгованості із заробітної плати.

За період з 01.03.2017 р. по 15.03.2017 року позивачу була нарахована заробітна плата з урахуванням утримань податків на доходи та інших зборів у сумі 1442,09 грн, яка 06.09.2017 р. отримана у касі м. Лиман. Указом Президента України від 16.03.2014 р. №62/2017 введено в дію рішення Ради національної безпеки та оборони «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національної безпеки України» , а також до повернення захоплених підприємствдо функціонування згідно із законодавством України припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей шляхами залізничного та автомобільного сполучення. Виробничі підрозділи Донецької та Луганської дирекцій залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» розташовані на тимчасово не контрольованих територіях Донецької та Луганської областей, що сприяє загрозі життя уповноважених осіб при знаходженні на території виробничих підрозділів, які мають здійснювати організацію та контроль ведення господарської діяльності. На підконтрольній Україні території відсутні оригінали кадрових та фінансових документів . з 16 березня 2017 року від бухгалтерії виробничого підрозділу «Станція Микитівка» до Дирекції у м. Лиман не надходили оригінали документів для нарахування та виплати заробітної плати, табелі обліку робочого часу з відмітками про фактично відпрацьований час, оригінал особової картки форми П-2, оригінали внутрішніх наказів (розпоряжєень) та інше. Станом на день звільнення ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати за період з січень-липень 2017 року відсутня. Наказ про запровадження простою та табель обліку використання робочого часу є документальне підтвердження для оплати часу простою. Наказом визначено для працівників структурнрго підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» початок простою з березня 2017 року та зазначено, на час простою робітникам приходити на свої обочі місця згідно графіку роюоти. Позивач до АТ «Українська залізниця» регіональна філія «Донецька залізниця», за період з березня по теперішній час не надав документального підтвердження присутності його на роботі на час простою. В порушення вимог чинного законодавства України позивач надав суду папери складені після 16 березня 2017 року невідомими особами. Окрім того, сам факт звільнення позивача з підприємства не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах. Просив відмовити у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Крім того, просить продовжити процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву, оскільки ухвала суду від 27.11.2019 року надійшла до регіональної філії «Донецька залізниця» АТ Укрзалізниця лише 16.01.2019 р. та для виконання цієї ухвали відповідачу був необхідне певний проміжок часу для перевірки обґрунтованості позовних вимог, підготовки відзиву та відомостей про розмір нарахованої заробітної плати за спірний період та залучення причетних підрозділів регіональної філії з метою отримання від них необхідної інформації. Також представник відповідача ОСОБА_2 знаходився на лікарняному з 23.01.2020 р. по 03.02.2020 р. та у відпустці з 04.02.2020 р. по 17.02.2020 р. Вважає, зазначені причини поважними, які вплинули на несвоєчасне подання відзиву.

Позивач, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідача АТ «Українська залізниця», про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, не забезпечив участі свого представника у судовому засідання.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 з 27.06.2013 р. по 17.07.2017 перебував у трудових правовідносинах з відповідачем, де працював на посаді складача поїздів (а.с.10-12).

Наказом (розпорядженням) № 4512/ДН-ос від 10.07.2017 року звільнений 17.07.2017 за скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку, компенсації за невикористану відпустку (а.с.9).

Статтею 43Конституції України гарантований законом захист права на своєчасне одержання винагороди за працю.

За приписами ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до статті 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Вказана норма права кореспондується із ч. 1ст. 30 ЗУ «Про оплату праці», а другою частиною цієї статті встановлено обов`язок роботодавця забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Згідно із ч. 1ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті36та пунктах 1, 2 і 6 статті40 цьогоКодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Частиною 1статті 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу №1 Конвенції є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Вирішуючи питання щодо порушення права позивача на виплату відповідачем заробітної плати при роботі на його підприємстві та не проведення з ним повного розрахунку при звільненні, суд виходив з такого.

Відповідно до ч.3 ст.11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За частинами 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З доданих до позову табуляграм, виданих відповідачем на виконання ст. 100 КЗпП України (а.с.19-23), убачається, що позивачу:

За березень 2017 року всього нараховано 4516,65 грн, сума до виплати 3591,58 грн.

За квітень 2017 року всього нараховано 2765,36 грн, сума до виплати 2198,97 грн.

За травень 2017 року всього нараховано 915,92 грн, сума до виплати 728,32 грн.

За червень 2017 року всього нараховано 246,59 грн, сума до виплати 196,09 грн.

За липень 2017 року всього нараховано 11790,41 грн, сума до виплати 9435,69 грн., в т.ч. розмір компенсації за невикористану відпустку складає 5437,79 грн., вихідна допомога при звільненні у розмірі 6015,90 грн.

Загальний розмір нарахованої заробітної плати за період з березня 2017 року по липень 2017 року та компенсаційних виплат складає 20234,93 грн, до виплати 16150,65 грн.

Заробітна плата за першу половину березня 2017 року у розмірі 1442,09 грн (нараховано 1813,53 грн) виплачена позивачу, що підтверджено видатковим касовим ордером № 1504 від 06.09.2017.

Тож позов необхідно задовольнити частково із стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати за період з березня 2017 року по липень 2017 року та компенсаційних виплат без утримання обов`язкових податків та зборів у загальному розмірі 18421, 40 грн (20234,93 грн - 1813,53 грн = 18421,40 грн).

Статтею 168 Податкового кодексу України передбачений порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету, а саме: податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (168.1.1). Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (168.1.2.).

Згідно з абз. 5 п. 6постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку і інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Приймаючи до уваги наведенні положення законодавства та зважаючи на те, що предметом позову є заробітна плата за березень-липень 2017 року та компенсаційні виплати, суд вважає, що не є виходом за межі заявлених позовних вимог задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості по заробітній платі за період часу з березня 2017 року по липень 2017 року та компенсаційних виплат в розмірі 18421,40 грн без урахування податку та інших обов`язкових платежів, оскільки саме ця сума підлягає оподаткуванню під час її виплати та зазначена в поданих на підтвердження заявлених позовних вимог табуляграмах.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що в спорах, що виникають з трудових правовідносин про порушення трудових прав, діє презумпція вини роботодавця.

Судом установлено, що у спірний період часу позивач перебувала з відповідачем у трудових правовідносинах, за що їй мала бути нарахована та виплачена заробітна плата.

Проте, свого обов`язку з оплати праці позивача відповідач не виконав. Розмір заявленої позивачем до стягнення суми невиплаченої заробітної плати за період з березня 2017 року по липень 2017 року та компенсаційних виплат, а також факт не виплати зазначеної суми відповідач не спростував.

При цьому, суд не приймає до уваги надану відповідачем довідку за №120/2 від 22.01.2020 відповідно до якої, дохід позивача за останні 7 місяців складався лише з нарахувань за період січень 2017 року - березень 2017 року у розмірі 10392,42 грн з огляду на те, що інформація зазначена у цій довідці спростовується інформацією з табуляграм за період з березня 2017 року по липень 2017 року, виданих відповідачем на виконання ст. 100 КЗпП України, а також індивідуальними відомостями по застрахованій особі за формою ОК-5 та формою ОК-7 за період 01.03.2017 по 17.07.2017 р., з яких вбачається, що за березень 2017 р. фактичний заробіток позивача склав 4516,65 грн., в той час як наданої відповідачем довідки вбачається, що за березень 2017 р. позивачу нарахована заробітна плата в розмірі 1813,53 грн.

Крім того, позивач був звільнений за п.1 ст.40 КЗпП України, наслідком чого відповідно до ст. 44 КЗпП України є виплата працівнику роботодавцем вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Наказом (розпорядженням) № 4512/ДН-ос від 10.07.2017 року про звільнення, ОСОБА_1 призначена одноразова грошова допомога у розмірі середньомісячного заробітку.

Інформації про нарахування у липні 2017 року такої допомоги довідка не містить, що з огляду на приписи ст. 44 КЗпП України та наказ № 4512/ДН-ос від 10.07.2017 вказує на недостовірність відомостей, зазначених у довідці відповідача від №120/2 від 22.01.2020 р.

При цьому суд не бере до уваги доводи відповідача про відсутність заборгованості по заробітній платі позивачу, як такі, що об`єктивно не підтверджені.

Сам відповідач вказав на обставину відсутності відомостей про заборгованість зі структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця» і не спростував обставину нарахування позивачу заробітної плати у спірний період та виплати її у повному обсязі.

При цьому суд зауважує на тому, що діюче законодавство не покладає на робітника обов`язку по наданню роботодавцю відомостей на підтвердження виконання трудової функції для нарахування заробітної плати.

Не зважає суд і на посилання відповідача на перебування позивача в спірний період часу в простою згідно з Наказом №899-Н від 26.06.2017 р. «Про введення в дію порядку остаточного розрахунку працівників структурних підрозділів «Донецька дирекція залізничних перевезень», яким визначено для працівників структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» початок простою з березня 2017 року та зазначено, на час простою робітникам приходити на свої робочі місця згідно з графіком роботи, як не підтверджені відповідним доказом.

Тож, конституційне право позивача на одержання винагороди за працю має бути захищено.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

У зв`язку з тим, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача за ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 768,40 грн, виходячи з такого:

Відповідно до пп.1п.1 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»в розрахунку на місяць у розмірі 1921,00 грн.

Отже, при поданні позову судовий збір в частині стягнення заборгованості по заробітній платі складав 768,40 грн (1921,00 грн х 0,4), тому з відповідача в доход держави належить стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 16 березня 2017 року по 17 липня 2017 року, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу у загальному розмірі 18421 (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять одна) грн 40 коп.

Зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" при виплаті ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з 16 березня 2017 року по 17 липня 2017 року, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги у загальному розмірі 18421 (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять одна) грн 40 копійок утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь держави судовий збір, пов`язаний з розглядом справи в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду або через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 4 березня 2020 року.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач Акціонерне товариство "Українська залізниця", місцезнаходження якого: 03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5, .

Суддя Н.М. Фролова