Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2021 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

з участю:

представника позивача - адвоката Никитюка Р.І.,

представників ТІЗ «Наука» - адвоката Рукавця О.В., Редько О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Сагайдак Ірини Володимирівни, Товариства індивідуальних забудовників «Наука», управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Сагайдак Ірини Володимирівни, Товариства індивідуальних забудовників «Наука», управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Сагайдак І.В. за № 30331314 про державну реєстрацію права власності на квартиру за АДРЕСА_1 за Товариством індивідуальних забудовників «Наука».

Позивачка в обґрунтування свої вимог посилалась на те, що у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває справа за її позовом до ТІЗ «Наука» про визнання за нею права власності на квартиру за АДРЕСА_1 . В ході розгляду даної справи їй стало відомо про рішення державної реєстрації прав та обтяжень від 06 липня 2016 року за № 30331314 щодо реєстрації права власності на спірну квартиру за ТІЗ «Наука». Вважає вказане рішення незаконним та таким, що підлягає до скасування. У 2003 року її зять ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 прийняли рішення про купівлю квартири в м.Тернополі, у зв`язку з чим звернулись до ТІЗ «Наука». Їй було запропоновано придбати квартиру за АДРЕСА_2 , однак для укладення договору необхідно щоб первинний покупець був працівником Тернопільського педагогічного університету. ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_4 , який на той час був працівником педагогічного Університету та 21 липня 2003 року між ТІЗ «Наука» та ОСОБА_4 було укладено договір про дольову участь у будівництві. Згідно умов договору ТІЗ «Наука» прийняло ОСОБА_4 у дольову участь у будівництві квартири за АДРЕСА_2 на першому поверсі заг. пл. 41.9 кв.м., орієнтованою вартістю 44 420грн. На підставі вказаного договору ОСОБА_2 , від імені ОСОБА_4 , через касу банку на рахунок ТІЗ «Наука» було сплачено кошти у розмірі 44 420грн. У 2003 році ОСОБА_4 написав заяву, що відмовляється від даної квартири за АДРЕСА_2 та договір було переукладено на ОСОБА_2 .

Через деякий час, головний бухгалтер ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_2 , що усі квартири на першому поверсі потрібно звільнити та запропонувала квартиру за АДРЕСА_1 , площа якої більша, а тому він через касу банку вніс доплату у розмірі 810грн. Кошти у сумі 44 420грн. були перераховані за квартиру за АДРЕСА_1 . Договір про дольову участь було переукладено на ОСОБА_2 на квартиру за АДРЕСА_1 . Вказаний договір було переукладено заднім числом 26.06.2003 року.

На початку травня 2004 року ОСОБА_2 написав заяву про переуступлення прав на дольову участь у будівництві квартири за АДРЕСА_1 на неї. Одночасно, нею було отримано ключі від даної квартири. Станом на жовтень 2005 року даний будинок було збудовано, однак не здано в експлуатацію. Багато дольовиків, у тому числі і вона, з донькою та зятем, зробили ремонт та почали проживати у даній квартирі. Вважає, що нею повністю сплачено кошти за спірну квартиру.

Підставою для реєстрації права власності за ТІЗ «Наука» на спірну квартиру була довідка видана ТІЗ «Наука» про те, що будівництво будинку по АДРЕСА_5 товариство здійснювало власними силами, що не відповідає дійсності. Згідно статуту ТІЗ «Наука», останнє здійснює свою діяльність без отримання прибутку, тобто є неприбутковим та здійснює будівництво виключно за кошти пайовиків.

Вказує, що в порушенням вимог Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою КМУ від 25.12.2015 року за №1127, надані документи на державну реєстрацію права власності на спірну квартиру не відповідали вимогам чинного законодавства, а тому здійсненна державним реєстратором реєстрація права власності на спірну квартиру є незаконною та підлягає скасуванню. Державний реєстратор прийняв до уваги довідку від 23.06.2016 року про те, що будівництво квартири ТІЗ «Наука» здійснювало власними силами. Проте, дана довідки не підтверджує те, що будівництво було здійснено за кошти товариства.

Посилаючись на наведене, та те, що спірна квартира є її власність, нею у повному обсязі сплачено дольовий внесок, а з 2003 року члени її сім`ї постійно проживають у спірній квартирі, просила визнати незаконним та скасувати рішення за № 30331314 державного реєстратора прав на нерухоме майно Сагайдак І.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру за АДРЕСА_1 за Товариством індивідуальних забудовників «Наука».

Ухвалою суду від 26 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року витребувано у Товариства індивідуальних забудовників «Наука» належним чином завірену копію журналу проплат дольовиків ТІЗ «Наука» на 93 аркушах, щодо будівництва багатоквартирного будинку по АДРЕСА_5 ; належним чином завірені копії усіх Договорів дольової участі пов`язаних з фінансуванням будівництва квартир за АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 ;

- у відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради реєстраційну справу на квартиру за АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12 листопада 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, за клопотання позивача залучено співвідповідача Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради.

Ухвалою суду від 16 грудня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, за клопотання позивача, залучено до участь у справі у якості співвідповідача ТІЗ «Наука».

ТІЗ «Наука» подало відзив на позов. Представник вказав, що позовні вимоги є безпідставними. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 квітня 2012 року та ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 25.06.2012 року встановлено факт розірвання договору про дольову участь у будівництві від 03.05.2004 року між ТІЗ «Наука» та ОСОБА_1 , внаслідок односторонньої відмови ОСОБА_1 від виконання зобов`язання. Відтак, позивач не має жодного відношення до спірної квартири, а тому будь -яких порушень її прав не має. Під час здійснення державної реєстрації ТІЗ «Наука» надавався пакет відповідних документів, які відповідали вимогам Закону.

Враховуючи вищенаведене та те, що ОСОБА_1 не є належним позивачем, оскільки порушення її прав внаслідок реєстрації права власності на спірну квартиру не встановлено та позивачем не доведено, судом встановлено факт розірвання договору, просив відмовити у задоволенні позову. Крім того, подав заяву про застосування позовної давності, посилаючись на те, що позивачу починаючи з 25 червня 2012 року та 03 червня 2013 року було відомо про порушення її прав.

У судовому засіданні представник позивачки- адвокат Никитюк Р.І., підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові та просив задовольнити.

Представники ТІЗ «Наука» - адвокат Рукавець О.В. та Редько О.В. заперечили щодо задоволення позову. Крім того, просили стягнути з позивача на їх користь понесені витрати на правову допомогу адвоката.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце його були повідомлені у встановленому законом порядку.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності учасників, які не з`явились та проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно договору від 03 травня 2004 року, укладеного між ТІЗ "Наука (Сторона 1) та ОСОБА_1 (Сторона 2), Сторона 1 приймає Сторону 2 у дольову участь на будівництво квартири за АДРЕСА_1 , та зобов`язується після закінчення будівництва та здачі будинку в експлуатацію передати Стороні 2 у власність 2-ох кімнатну квартиру, загальною площею 42,4 кв.м., а Сторона 2 зобов`язалась сплатити вартість квартири у розмірі 45230грн. Планове завершення будівництва будинку та здачі його в експлуатацію 3кв. 2004 року.

Відповідно до п.п.4, 5 цього договору, проплату Сторона 2 проводить протягом 5 банківських днів, після отримання повідомлення від Сторони 1. У випадку систематичного порушення умов даного договору однією із сторін, інша сторона вправі достроково розірвати даний договір.

06 серпня 2003 року ОСОБА_4 сплачено ТІЗ "Наука" 44 420грн., що стверджується квитанцією №2, наявною у матеріалах справи, оригінал якої був наданий для огляду в судовому засіданні.

Вищевказані обставини також встановленні рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 квітня 2012 р.( справа №2-5647/11), яке набрало законної сили, та яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТІЗ "Наука" про визнання майнового права на спірну квартиру та зустрічного позову ТІЗ "Наука" до ОСОБА_1 про визнання договору розірваним відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з того, що ОСОБА_1 не подала жодного підтвердження стосовно оплати вартості квартири за АДРЕСА_1 , а також не подала доказів виконання нею умов договору від 03.05.2004 р. та переуступлення їй права на вказану квартиру.

Вирішуючи зустрічний позов, суд виходив з того, що договір дольової участі на квартиру від 03.05.2004 р. слід вважати розірваним в односторонньому порядку, внаслідок невиконання ОСОБА_1 умов договору щодо оплати вартості квартири.

01 липня 2016 року ТІЗ «Наука» звернулось до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТІЗ «Наука».

До заяви було долучено наступні документи: копія паспорту керівника Редько О.В. , картка про отримання Редько О.В. ідентифікаційного номера платника податків, відомості з ЄДР підприємств та організації України, технічний паспорт на дану квартиру, список розподілу житлових площ в житловому будинку по АДРЕСА_5 , довідка ТІЗ «Наука» про те, що будівництво спірної квартири здійснювалось власники силами ТІЗ «Наука».

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Сагайдак І.В. за № 30331314 від 06 липня 2016 року вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності приватна, на квартиру за АДРЕСА_1 за ТІЗ «Наука».

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності та кожен зокрема зібрані докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

В силу вимог ст.55 Конституції України ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на захист можливе лише у разі його порушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з вимогами ст. 5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абз.2 п.11постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Саме такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України у справі за № 6-137цс14 від 17 грудня 2014 року.

Позивач звертаючись до суду із вказаним позовом про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію прав власності на квартиру за АДРЕСА_1 за ТІЗ «Наука» посилається на те, що спірна квартира є її власністю, оскільки нею у повному обсязі сплачено внесок, з 2003 року у ній проживають члени її сім`ї, а документи подані державному реєстратору на реєстрацію не відповідали вимогам чинного законодавства.

Проте, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що вказані обставини самі по собі порушують права позивача, яка не є власником спірної квартири.

Судом встановлено, що 03 травня 2004 року між ТІЗ "Наука (Сторона 1) та ОСОБА_1 (Сторона 2), укладено договір по дольову участь, згідно умов якого Сторона 1 прийняла Сторону 2 у дольову участь на будівництво квартири за АДРЕСА_1 , та зобов`язалась після закінчення будівництва та здачі будинку в експлуатацію передати Стороні 2 у власність 2-ох кімнатну квартиру, загальною площею 42,4 кв.м., а Сторона 2 зобов`язалась сплатити вартість квартири у розмірі 45 230грн. Планове завершення будівництва будинку та здачі його в експлуатацію 3кв. 2004 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 квітня 2012 р.( справа №2-5647/11), яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТІЗ "Наука" про визнання майнового права на спірну квартиру. Судом встановлено факт розірвання вказаного договору в односторонньому порядку зі сторони ОСОБА_1 , оскільки остання умов договору щодо оплати вартості квартири не виконала.

Позивачем не надано, а судом не встановлено будь-яких доказів, які б свідчили про переуступлення права на квартиру та оплати її вартості позивачем.

Сам по собі факт укладення договору, який у подальшому було розірвано в односторонньому порядку, проживання у спірній квартирі членів сім`ї позивача не свідчить про набуття позивачем будь- яких майнових прав чи права власності на спірну квартиру.

Суд не приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , оскільки останні носять загальний характер та не підтверджують факт оплати позивачем вартості спірної квартири згідно договору від 03.05.2004 року та виконання його умов зі сторони позивача.

Відповідно до положень п. 63 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року за №1127 ( в редакції, що діяв станом на час здійснення реєстраційної дії) для державної реєстрації прав на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, подаються:

1) документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо), або довідка житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.

У разі участі у фонді фінансування будівництва документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є видана управителем такого фонду довідка про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування.

У разі придбання безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром є одиниця нерухомості, документами, що підтверджують набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є договір купівлі-продажу облігацій та за наявності документ, згідно з яким здійснилося закріплення відповідного об`єкта інвестування за власником облігацій (договір резервування, бронювання тощо).

У разі придбання майнових прав на об`єкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав;

2) довідка (виписка) з переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об`єкта будівництва, видана особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, про участь особи, державна реєстрація права власності якої проводиться, в інвестуванні (фінансуванні) об`єкта будівництва (крім випадків, коли перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) об`єкта будівництва, подано особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, відповідно до пункту 62 цього Порядку, або копію такого переліку подано відповідно до підпункту 4 цього пункту);

3) технічний паспорт на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна;

4) завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, відповідним кооперативом копії документів, передбачених пунктом 62 цього Порядку (у разі, коли такі документи не подано особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, відповідним кооперативом).

Безпідставними є твердження позивачки про те, що надані документи на державну реєстрацію права власності на спірну квартиру не відповідали вимогам чинного законодавства, оскільки не підтвердженні жодними належними та достатніми доказами.

Суд вважає, що факт реєстрації права власності на спірну квартиру за ТІЗ «Наука» сам по собі не порушує прав позивачки, яка не є власником та не набула майнових прав на неї згідно договору від 03.05.2004, і не породжує для неї жодних обов`язків і правових наслідків.

Згідно з вимогами ст.ст.12,81 ЦПК,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, позивачем не доведено належними, достатніми та достовірними доказами те, що здійснена за ТІЗ «Наука» державна реєстрація права власності на спірну квартиру не відповідала вимогам чинного законодавства, відтак є незаконною та порушує її права.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги те, що судом при розгляді даної справи встановлено відсутність порушеного права позивачки, безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 109, 110, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Сагайдак Ірини Володимирівни, Товариства індивідуальних забудовників «Наука», управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради за № 30331314 про державну реєстрацію права власності на квартиру за АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі:

Державний реєстратор прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Сагайдак Ірини Володимирівни, бульвар Шевченка,3 м.Тернопіль.

Товариство індивідуальних забудовників «Наука», місцезнаходження: вул. Кривоноса, 2а, 4 м.Тернопіль, код ЄДРПОУ - 25694179.

Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, місцезнаходження: бульвар Шевченка,3 м.Тернопіль.

Повне судове рішення складено 11 січня 2021 року.

Головуючий