Справа № 167/732/20
Номер провадження 2/167/280/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Наумчука І.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Яцюка М.С. ,

представника третьої особи ОСОБА_9.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Рудко -Козинської сільської ради Рожищенського району Волинської області про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

До суду звернулися ОСОБА_3 , ОСОБА_1 з позовом до Рудко-Козинської сільської ради Рожищенського району Волинської області (далі - Рудко-Козинська сільська рада) про визнання заповіту ОСОБА_5 , посвідченого секретарем Рудко-Козинської сільської ради Герасимчук Н.М. 25 січня 2019 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2, недійсним.

Позов обґрунтовується тим, що 25 січня 2019 року батько позивачів ОСОБА_5 зробив заповідальне розпорядження, відповідно до якого належне йому на праві власності майно заповів своїм синам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вказаний заповіт записаний зі слів спадкодавця і до підписання прочитаний уголос заповідачем, а також посвідчений секретарем Рудко-Козинської сільської ради ОСОБА_8 . Батько позивачів тривалий час хворів невиліковною хворобою - цукровим діабетом, яка вплинула на його зір. Крім цього в останнього виявлено ще одну невиліковну хворобу, тому фактично на момент складення заповіту ОСОБА_5 не міг читати, писати та ходити. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. На думку позивачів даний заповіт не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки від імені ОСОБА_5 всі дії вчинила їх мати, оскільки вони знають її почерк. Тому заявлено позов до суду про визнання заповіту недійсним з підстав порушення процедури складення та підписання заповіту.

У поданих до суду поясненнях третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_7 зазначає, що твердження позивача про фізичні вади спадкодавця у зв`язку з якими останній не міг читати і писати не відповідають дійсності і є суб`єктивними припущеннями позивачів. Оспорюваний заповіт складений відповідно до вимог ст. 1247 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), містить дату та час його складення, підписаний заповідачем та посвідчений секретарем сільської ради, тому просив суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги просила їх задовольнити, давала пояснення близькі за змістом до обгрунтувань позову. Зазначила, що підпис в оспорюваному заповіті вчинений не ОСОБА_5 , оскільки їх батько за станом здоров`я не міг його підписати. Такі дії були вчинені їх матір`ю, оскільки підпис їхнього батька в заповіті та інших документах різниться, тому заповіт повинен був посвідчуватися в присутності не менше двох свідків. Крім того, вказувала, що після смерті батька вона не подавала заяви про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомляла.

Представник відповідача Яцюк М.С. , представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_7 - ОСОБА_9 заперечили проти позовних вимог. Представник третьої особи ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що оспорюваний заповіт складений та посвідчений відповідно до норм цивільного законодавства, а доводи позивачів щодо вчинення цього правочину ОСОБА_10 не підтверджуються жодними доказами. Крім цього, посилався на те, що позивачі із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 не зверталися, а тому їхні права не порушені.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Яцюка М.С. , представника третьої особи ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , дослідивши та оцінивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків.

Згідно з ст. 1233 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

З копії журналу викликів для складення нотаріальних дій вбачається, що 25 січня 2019 року ОСОБА_10 здійснила виклик уповноваженої особи Рудко-Козинської сільської ради для вчинення нотаріальної дії - посвідчення заповіту ОСОБА_5 .

Відповідно до копії заповіту від 25 січня 2019 року, посвідченого секретарем Рудко-Козинської сільської ради, ОСОБА_5 заповів: сину ОСОБА_6 - житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 ; сину ОСОБА_7 - земельні ділянки (земельний пай) площею 2,75 га, 2,72 га, 3,0202 га, 1,0298 га.

За змістом книги запису нотаріальних дій Рудко-Козинської Рожищенського району Волинської області за 2019 рік, 25 січня 2019 року було посвідчено заповіти від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (записи під № 2, 3).

Та обставина, що ОСОБА_10 викликала уповноважену особу органу місцевого самоврядування для посвідчення заповіту ОСОБА_5 (запис № 2), з урахуванням того, що в цей день було посвідчено і заповіт від її імені (запис № 3), не доводить вчинення ОСОБА_10 підпису в заповіті ОСОБА_5 замість останнього. Будь-яких доказів, які доводять протилежне, позивачами до суду не подано. Не ставили позивачі перед судом й питання про призначення експертизи щодо належності підпису в оспорюваному заповіті ОСОБА_5 .

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 стверджено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК).

З копії довідки приватного нотаріуса Рожищенського нотаріального округу Матвійчук С.П. від 12 листопада 2020 року № 226/01-16 вбачається, що за матеріалами спадкової справи № 34/2019, заведеної 12 березня 2019 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , станом на час звернення наявні дані про те, що до складу спадкоємців входить ОСОБА_11 (заява про прийняття спадщини подана 17 липня 2019 року за № 327).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статей 42, 48 ЦПК у справах позовного провадження учасниками справи в цивільному процесі є, зокрема, сторони, треті особи. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Заповіт це односторонній правочин, як і правочин про прийняття (відмову від прийняття) спадщини, який також є одностороннім. Сторонами у справі про визнання заповіту недійсним повинні бути спадкоємці, які у ньому зазначені.

Враховуючи, що спадкоємець згідно заповіту ОСОБА_7 подав заяву про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у встановлений законом строк, відтак оспорюваний заповіт безпосередньо впливає саме на права вказаної особи, а не Рудко -Козинської сільської ради.

Згідно з ч. 2 ст. 51 ЦПК якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі

№ 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Такий висновок узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у цивільній справі № 523/9076/16-ц, висновками Верховного Суду у постановах: від 28 листопада 2018 року у справі № 713/1065/16-ц, від 1 липня у справі № 637/228/17.

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 пред`явили позов про визнання заповіту недійсним до Рудко-Козинської сільської ради. Питання про залучення відповідачем ОСОБА_7 , який подав заяву про прийняття спадщини за оспорюваним заповітом, позивачами не ставилося та під час підготовчого судового засідання заперечувалася заміна відповідача або ж залучення співвідповідача(ів) із кола спадкоємців за оспорюваним заповітом. Суд не приймає доводи позивача ОСОБА_1 про те, що у цій справі оспорюється правомірність дій уповноваженої особи Рудко-Козинської сільської ради при посвідченні заповіту ОСОБА_5 , оскільки визнання недійсним заповіту внаслідок порушення процедури його посвідчення змінює правовий статус спадкоємця, який подав заяву про прийняття спадщини, у даному випадку ОСОБА_7 , який повинен брати участь у такій справі в якості відповідача, а не третьої особи.

Враховуючи зазначене Рудко-Козинська сільська рада не є належним відповідачем у цій справі, тому у задоволенні позовних вимог до неї необхідно відмовити як до неналежного відповідача.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 48, 51, 81, 259, 265 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Рудко -Козинської сільської ради Рожищенського району Волинської області про визнання заповіту недійсним.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 4 грудня 2020 року.

Позивачі:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

ОСОБА_3 (місце проживання: Волинська область, Рожищенський район, с. Пожарки, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідач: Рудко-Козинська сільська рада Рожищенського району Волинської області (місцезнаходження: Волинська область,Рожищенський район, с. Рудка Козинська, ідентифікаційний код юридичної особи 04332779).

Треті особи:

ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий).

ОСОБА_7 (місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Суддя: В.Б. Требик