Справа № 317/343/20
Провадження № 2/317/420/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2020 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Яркіної С.В.,
за участю секретаря судового засідання Ігнатченко Ю.О.,
позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки Завгородньої В.В. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог: Запорізька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташова Тамара Михайлівна, Запорізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту батьківства,
03.02.2020 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов вказаний позов.
У позові ОСОБА_1 зазначила, що з 2003 року по 21.02.2017 вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у належному їй на праві власності житловому будинку. Від фактичних шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. До смерті ОСОБА_5 вони спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, разом виховували сина ОСОБА_6 . ОСОБА_5 визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_3 , таке визнання було усвідомленим, вольовим та виражалося у формі активних дій, які свідчать про визнання свого батьківства.
Після його смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки розташованої на території Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області, площею 6,5663 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки розташованої на території Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області, площею 0,4806 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки розташованої на території Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області, площею 1,5470 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Неповнолітній ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом першої черги, як син померлого ОСОБА_5 . Для прийняття спадщини необхідно підтвердити родинний зв`язок між сином та батьком в судовому порядку, оскільки в свідоцтві про народження неповнолітнього ОСОБА_7 відомості про батька зазначені за заявою матері, у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України.
Відповідач ОСОБА_4 являється сином померлого ОСОБА_5 , однак на спадкове майно він не претендує, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька не звертався.
З огляду на вищевикладене позивач, посилаючись на ст.ст. 128,130 СК України, зазначає, що встановлення факту батьківства має для неповнолітнього сина позивачки ОСОБА_3 юридичне значення та дозволяє реалізувати право на отримання спадщини за законом, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду з вказаною заявою.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник позивача адвокат Завгородня В.В. підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту суду з повідомленням про виклик до суду, яка міститься в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав.
Представник третьої особи - Запорізької районної державної адміністрації як орган опіки та піклування до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, відповідно до якої просить судове засідання проводити за його відсутності. Раніше надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позову не заперечує.
Третя особа - приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташова Т.М. до суду не з`явилась, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без її участі, заперечень проти позову немає.
Представник третьої особи - Запорізького РВ ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Факт смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21.02.2017 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 226 (а.с. 13).
Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 27.02.2018 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 2, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю дитини зазначено ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_7 (а.с. 11).
Як вбачається з копії Актового запису про народження № 02 від 23.02.2004, що був наданий на запит суду Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), при реєстрації народження ОСОБА_3 запис відомостей про батька зроблений на підставі заяви матері від 23.02.2004 (а.с. 45).
Відповідно до копії Акту про встановлення факту реєстрації та проживання від 20.01.2020, складеним комісією Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_4 дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з 2003 року зі своєю позашлюбною дружиною ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 ОСОБА_5 спільного проживав зі своєю родиною до дня своєї смерті (а.с. 21).
Також, факт спільного проживання підтверджується копією Довідки № 0829 від 08.02.2019, виданою Широківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, відповідно до якої, ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним проживали та були зареєстровані: син ОСОБА_3 , донька дружини ОСОБА_8 та онука дружини - ОСОБА_9 . Син спадкодавця ОСОБА_4 також був зареєстрований на день смерті за даною адресою, однак не проживав (а.с. 19).
Відповідно до копії Характеристики, наданої директором Широківського закладу загальної середньої освіти Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 1.32/174 від 26.12.2019, ОСОБА_3 навчається у вказаному навчальному закладі з 1-го класу (2010 року). Вихованням учня ОСОБА_3 займалися батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Обидва батьки відвідували батьківські збори та загальношкільні заходи. Батько здійснював перевезення учня до школи та додому (а.с. 23).
Відповідно до копії Довідки від 14.01.2020, ОСОБА_3 знаходиться під наглядом сімейного лікаря КНП «ЦПМСД «Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. На профілактичні огляди у лікарні його майже завжди супроводжував батько - ОСОБА_5 . При відвідуванні дитини вдома також був присутній батько (а.с. 22).
Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Т.М. на запит суду надала інформацію про те, що після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав та був зареєстрований на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 , спадкова справа не заводилася, ніхто з спадкоємців з заявою при прийняття спадщини не звертався (а.с. 43).
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих свідчень, надали суду аналогічні пояснення, відповідно до яких повідомили про те, що вони добре знають родину позивачки ОСОБА_1 , оскільки проживають по сусідству та підтримують дружні стосунки. Зазначили, що з початку 2003 року по день смерті ОСОБА_5 він разом з ОСОБА_1 безперервно проживали в с. Ручаївка Запорізького району Запорізької області, разом виховували та утримували спільного сина ОСОБА_3 . ОСОБА_5 за життя визнавав батьківство ОСОБА_3 , виконував всі батьківські обов`язки щодо нього. Ніхто з родичів чи односельчан не піддавав сумніву батьківство ОСОБА_5 щодо неповнолітнього ОСОБА_3 .
На підставі ст. 3 Європейської конвенції про правовий статус дітей, народжених поза шлюбом, від 15.10.1975, ратифікованої Україною 14.01.2009, встановлено, що батьківство стосовно кожної дитини, народженої поза шлюбом, може бути підтверджене або встановлене шляхом добровільного визнання або за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на їм я, набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Також, держави-учасниці гарантують рівноправність дітей (ст. 2); неприпустимість будь-яких форм дискримінації (ст. 2); пріоритет інтересів дитини при вирішенні будь-якого питання, що стосується дітей, так званий принцип якнайкращого забезпечення інтересів дитини (ст. 3); принцип забезпечення захисту і турботи про благополуччя дитини (ст. 5); невід`ємність і пріоритет права на життя (на держави покладається обов`язок забезпечити їх виживання і розвиток, ст. 6); право дитини висловлювати свою думку, викладати інформацію про свої проблеми (діти мають право бути почутими, ст. 12-15); принцип збереження індивідуальності дитини (ст. 8); неприпустимість катувань та інших жорстоких, нелюдських і принижуючих гідність видів поводження і покарання (ст. 37 а); принцип відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини (ст. 18).
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Відповідно до ст. 128 СК України, батьківство може бути визнане за рішенням суду.
Згідно з ч. 1 ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135цього Кодексу.
Згідно зі ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народження учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України) - у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або повноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина (ч. 1 ст. 135 СК). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. При зверненні до суду особи, на утриманні якої перебуває дитина і яка не є опікуном (піклувальником), або чоловіка, котрий не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, яка (матір) померла чи оголошена померлою, визнана недієздатною, безвісно відсутньою, позбавлена батьківських прав або не проживає з дитиною не менше шести місяців і не виявляє про неї материнської турботи й піклування, для захисту інтересів дитини до участі у справі необхідно залучити орган опіки та піклування.
Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я по батькові матері, батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.
В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Пунктом 15 встановлено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України.
Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини(наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Слід зазначити, що відповідно до роз`яснень п. 2 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними, мають розглядатися за правилами позовного провадження. Отже, факт батьківства/материнства не може бути встановлений в окремому провадженні з метою реалізації спадкових прав.
Рішенням ЄСПЛ, яке ухвалене 13 липня 2006 року у справі «Яггі проти Швейцарії», у якому Суд відзначив, що людина, котра намагається встановити своє походження, реалізує життєвий інтерес, який захищається Конвенцією та полягає в отриманні правдивої інформації, котра може допомогти встановити факт, що стосується важливого аспекту її особистої ідентичності.

Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження.

Варто звернути увагу, що встановлення судовим рішенням факту батьківства померлого чоловіка є підставою для внесення відповідних змін до актового запису в Книзі реєстрації народжень. Так, згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", відповідне судове рішення не замінює собою документів, що видаються органами ДРАЦС, а є лише підставою для їх отримання.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 125, 126, 128, 130, 134, 135 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-83, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284,289, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ), яка діє в інтересах ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), треті особи без самостійних вимог: Запорізька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування (69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, 8), приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташова Тамара Михайлівна (69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, 15), Запорізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) (69089, м. Запоріжжя, вул. Комінтерна, 3-А) про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Широке Запорізького району Запорізької області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживав та був зареєстрований на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 , щодо дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Широке Запорізького району Запорізької області.

Внести зміни до актового запису про народження № 2, складеного Виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Широке Запорізького району Запорізької області, зазначивши батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Широке Запорізького району Запорізької області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживав та був зареєстрований на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.06.2020.

Суддя С.В. Яркіна