КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року

м. Київ

Головуючий суддя у 1 інстанції - Андрейчук Т.В.

справа № 756/7008/18

провадження № 22-ц/824/2910/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на додаткове рішення Оболонського районного суду міста Київ від 26 листопада 2019 року по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Оболонського районного суду міста Київ від 16 жовтня 2019 року позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за договором від 15 квітня 2010 року №б/н у сумі 19 337, 33 грн. У решті вимог позову відмовлено. Вирішено питання судового збору.

15 листопада 2019 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви зазначав, що 11 вересня 2019 року, діючи від імені ОСОБА_1 , він звернувся до Оболонського районного суду міста Київ із заявою про розподіл судових витрат у даній цивільній справі.

Однак, указує, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва в даній справі не було вирішено питання про судові витрати, які понесла ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом справи.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду міста Київ від 26 листопада 2019 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Ухвалено додаткове рішення у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 1286, 05 грн.

Не погоджуючись із указаною ухвалою, АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із апеляційною скаргою, в якій просило апеляційну скаргу задовольнити та ухвалити нове судове рішення, яким додаткове рішення суду першої інстанції скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначало, що відповідачем не доведено справедливість витрат, які фактично понесені ним на правову допомогу.

Зазначає, що відповідач мав подати суду розрахунок витрат часу, витраченого адвокатом на ведення справи в суді, на участь у судовому розгляді та на вивчення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням.

Указує, що відповідач звернулась із заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу більше ніж за місяць після ухвалення рішення, тобто поза межами п`ятиденного строку на подання відповідної заяви, оскільки докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

ОСОБА_1 не скористалась своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно із частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини 1 статті 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що у описі виконаних робіт, сукупна тривалість судових засідань з безпосередньою участю адвоката у справі була визначена невірно, а тому, стягненню з позивача на користь відповідача підлягають витрати, пропорційно до задоволених вимог та складають 1286, 05 грн.

Колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом зазначеної норми, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених законом, і воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Згідно частиною 2 статті 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Із зазначених норм законодавства вбачається, що процесуальний строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення представником відповідачів не пропущений, оскільки строк для виконання судового рішення не закінчився.

Приписами статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема й витрати на професійну правничу допомогу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

З матеріалів справи убачається, що 11 вересня 2018 року, ОСОБА_2 ., який діє в інтересах ОСОБА_1 до суду першої інстанції було подано заяву про розподіл судових витрат, до якої долучено опис виконаних робіт, копії квитанцій до прибуткового касового ордеру, копію договору про надання правової допомоги з додатком.

У своїй постанові від 27 червня 2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно із умовами договору про надання правової допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті, зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові №922/445/19 від 03 жовтня 2019 року.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених до стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 11000,00 грн, понесення яких ОСОБА_1 підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордера №9 від 11 вересня 2018 року, суд першої інстанції встановив його недоведеність у заявленій сумі. Враховуючи зазначене судом першої інстанції було встановлено самостійно розрахунок фактичних витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6312,50 грн, що позивачем не спростований, та покладено відшкодування указаних витрат за рахунок позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1286,05 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору в цій частині.

Оскільки рішення суду постановлено з дотриманням норм чинного законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Оболонського районного суду міста Київ від 26 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ГоловуючийТ.О. Писана
Судді К.П. Приходько
С.О. Журба