Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , за участю секретаря судового засідання Юдіної О.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2020 року позивачка звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з листопада 2003 року по грудень 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження дитини відповідач покинув сім`ю, допомоги не надав та не цікавився життям дитини. За рішенням суду від 26 вересня 2006 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дочки. Однак відповідач аліменти не сплачував та за ухвалою суду від 28 квітня 2007 року оголошувався у розшук. За наявним розрахунком заборгованість зі сплати аліментів становить 295000,00 гривень. Протягом значного часу відповідач не цікавиться дитиною, не виконує обов`язку з її виховання та матеріального забезпечення, не спілкується з нею. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Згідно з висновком органу опіки та піклування позбавлення батьківських прав відповідача відносно дитини є доцільним. Посилаючись на норми статей 141, 150, 155, 157, 164 Сімейного кодексу України, статтю 12 Закону України «Про охорону дитинства», просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньою дитини ОСОБА_3 та стягнути судові витрати у справі.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав визнав повністю, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно дитини.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без їх присутності, висновок органу опіки та піклування від 20.12.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача підтримали.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2003 року по 23 грудня 2008 року, що підтверджується відповідними даними в паспорті сторін та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 23 грудня 2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилася ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області серії НОМЕР_2 від 23.09.2005 року, де батьком зазначено відповідача, а матір`ю - позивачку.

Згідно з рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 26 вересня 2006 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 22 червня 2006 року і до досягнення повноліття.

Згідно з ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 28 квітня 2007 року під час здійснення виконавчого провадження по стягненню аліментів ОСОБА_2 було оголошено у розшук у зв`язку із відсутністю відомостей про місце проживання боржника.

Згідно з рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 09 січня 2007 року ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що останній не проживав за вказаною адресою з 30 жовтня 2005 року.

Згідно з рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 17 травня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 341,25 гривень.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_7 , виданим Сарненським УПСЗН Рівненської області 27.03.2012 року, ОСОБА_3 є дитиною інвалідом та їй призначено державну соціальну допомогу на строк з 2012 року по 2022 рік.

Згідно з трьома епікризами ОСОБА_3 , 2005 року народження, знаходилась на стаціонарному лікуванні в РОДЛ з 02.12.2011 року по 09.12.2011 року, з 10.08..2012 року по 17.08.2012 року та з 21.07.2014 року по 08.08.2014 року з діагнозами: З/патологічний перелом в/з променевої кістки правого передпліччя внаслідок аневризмальної кістки, фіброзна дисплазія проксимального відділу променевої кістки правого передпліччя в процесі оперативного лікування. Проводилось хірургічне оперативне втручання та тривале амбулаторне лікування.

Станом на 31 жовтня 2019 року загальна сума заборгованості відповідача по аліментам складає 95294,58 гривень, що підтверджується відповідним письмовим розрахунком, проведеним державним виконавцем Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь.

Також в ході здійснення виконавчих дій по примусовому стягнення аліментів на користь позивачки на утримання дитини державним виконавцем були вжиті обмежувальні заходи відносно боржника. Зокрема, постановою державного виконавця від 05.05.2018 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику. Постановою від 21.10.2019 року встановлено тимчасове обмеження відповідачу у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості щі сплати аліментів. Постановою від 21.10.2019 року накладено штраф у розмірі 50%від суми заборгованості зі сплати аліментів на користь стягувача у розмірі 47647,29 гривень. Постановою від 21.10.2019 року оголошено у розшук майно боржника: легковий автомобіль марки: CHEVROLET модель AVEO держ№ НОМЕР_4 . Постановами від 21.10.2019 року встановлено тимчасові обмеження відповідачу у праві керування транспортними засобами; у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; у праві полювання до повного погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно з ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання протиправними та незаконними дій державного виконавця Кальміуського відділу ДВС м.Маріуполь Урютової Ю.В. з вчинення виконавчих дій по винесенню постанов : про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, про розшук майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про накладення штрафу, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - від 21 жовтня 2019 року у виконавчому провадженні ВП №50549594, як таких, що винесені без складання розрахунку (довідки) з заборгованості по аліментах, із скасуванням вказаних вище постанов - відмовлено повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Згідно з частинами 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області від 20.12.2019 року визначено вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наданий до суду висновок органу опіки та піклування є достатньо обґрунтованим та вмотивованим, відображає інтереси дитини та підстав для незгоди із ним суд не вбачає.

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Судом встановлено, що відповідач, будучи повнолітньою та працездатною особою, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, дитину не відвідує, будь-якої участі в її вихованні не приймає, матеріальної допомоги на її утримання у достатньому обсязі не надає, має значну суму заборгованості зі сплати аліментів, що робить складним для позивачки самостійне утримання дитини інваліда, яка потребує лікування.

Крім того, суд враховує позицію відповідача під час розгляду справи та визнання ним позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав. Тобто обставини, на які посилається у позові позивачка ОСОБА_1 , відповідачем не спростовані та ним підтверджені.

Відповідно до статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд переконаний, що така поведінка відповідача щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про його небажання виконувати батьківські обов`язки щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки.

Згідно з частиною 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Так під час розгляду справи позивачкою були понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1520 гривень, що підтверджується долученими до позову письмовими доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги від 02 січня 2020 року, актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 23 січня 2020 року, в якому детально визначено час наданої допомоги та проведена погодинна калькуляція, а також банківською квитанцією про перерахунок на банківський рахунок юридичної фірми 1520 гривень за надані послуги правничої допомоги.

З урахуванням цього у зв`язку із задоволенням позову понесенні позивачкою витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1520 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись статтями 12, 82, 89, 247, 263-265 ЦПК України, статтями 150, 164, 165, 166, 180, 181, 183 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1520 гривень.

Повні відомості про сторін:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через суд першої інстанції.

Повний текст рішення складено 10 березня 2020 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов