Справа № 188/1304/19
Провадження № 2/188/38/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк»

відповідач: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

16.09.2019 року до суду надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

08.10.2019 року ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про здійснення розгляду справи у порядку спрощеного провадження відкрито провадження і призначено підготовче засідання на 29.10.2019 року.

Позивачем подано до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

29.10.2019 року та 21.11.2019 року сторони в підготовче засідання не з`явились.

Ухвалою суду від 21.11.2019 року справу призначено до судового розгляду. Враховуючи, що наданий позивачем в якості доказу розрахунок заборгованості містить лише підпис особи, прізвище та ім`я якої на роздруківці розрахунку не зазначено, підпис не засвідчено печаткою або штампом представника, ухвалою суду зобов`язано надати доказ належно оформленим до початку розгляду справи по суті.

За змістом статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Ухвалою суду від 10.02.2020 року судове засідання відкладено, судом визнано явку представника позивача обов`язковою, справу призначено на 09.00 год на 02.03.2020 року.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, ухвала отримана стороною позивача 10.02.2020 року. В судове засідання 02.03.2020 року, представник позивача не з`явився.

Відповідно до довідок про доставку електронного листа, ухвала отримана стороною позивача 10.02.2020 року. В судове засідання 02.03.2020 року, 25.03.2020 року та 16.04.2020року представник позивача не з`явився.

Відповідач в судові засідання також не з`явився, належним чином про виклики в судове засідання повідомлявся, про що свідчать рекомендовані повідомлення №651, 867, 001, які повернулись до суду як не отримані.

Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд, враховуючи, що подані стороною позивача докази є суперечливими , а саме, відповідно до п.3 довідки про умови кредитування (приклад №3), заборгованість станом на 25.10.2009 відсутня, і зазначена довідка на обох сторінках (арк.спр.18) належним чином засвідчена представником відповідача, а розрахунки (арк.спр.7-16) мають лише 2 підписи невідомоі особи і тільки на аркушу 12 та арк.16, вважав обов`язковим отримати пояснення представника відповідача щодо обставин отримання кредиту і його розміру, так як розмір отриманого кредиту також належними доказами не підтверджено. Не надійшло до суду від представника позивача і клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції.

Суд бере до уваги, що довідка про умови кредитування з використанням кредитки з наведеними прикладами належним чином засвідчена штампом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" "згідно з оригіналом", а жодна сторінка розрахунків ні. Для вирішення питання належності наданих письмових доказів суд визнав потрібним щоб представник позивача надав пояснення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку якщо визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Враховучи вищезазначене суд приходить до висновку, неявка представника перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна позиція викладена і у Правовому висновку Постанови ВП ВС від 18.12.2019 по справі № 9901/949/18 (№ в ЄДРСР 86877197) в адміністративному судочинстві.

« Законодавче формулювання частини п`ятої статті 205 «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування. Частина п`ята цієї статті сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

Загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 КАС України є свого роду формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них іманентно презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенство права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, які спрямовані не те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.Частина п`ята цієї статті сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду. Логіка цих норм така, що якщо позивач два і більше разів не з`явився в судове засідання на судові виклики, не повідомив причин неявки й не висловив свою позицію щодо можливості розгляду справи без його участі, не постав перед судом і не переконав його у тому, що відповідач щодо нього чинив протиправно чи незаконно, то тоді такими діями він фактично сигналізує про свою нехіть до спору.Законодавче формулювання частини п`ятої «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.Відтак на підставі викладеного слід визнати безпідставними і необґрунтованими твердження ОСОБА_1 про незаконність дій суду першої інстанції, який усупереч вимогам частини п`ятої статті 205 КАС України в обов`язковому порядку не розглянув його позовні вимоги, незважаючи на його повторні неявки у судові засідання без поважних причин.»

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи;

На підставі викладеного, керуючись ст.44, 233, 257, 258,260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, але у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 30 березня 2020 року № 540-IX такий строк не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна