Провадження №2/554/173/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Гальонкіної Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання - Юрченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа - обслуговуючий кооператив «Автогаражний колектив «Сади», про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бибик В.А. звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на гараж № НОМЕР_1 ряд «3», обладнаний погрібом літ. «г», який побудований в обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Сади», що знаходиться у АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що після смерті її чоловіка ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно і позивач у встановлений законом строк звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у спадкоємця відсутні документи, що посвідчують право власності на гараж.

Разом з тим, за життя спадкодавець вчинив усі необхідні дії для набуття права власності на гараж, однак не встиг оформити правовстановлюючий документ, тому позивач вимушена звернутися до суду про визнання права власності на нього в порядку спадкування.

28 грудня 2019 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та визначено дату підготовчого судового засідання. Витребувано з Четвертої полтавської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

31 січня 2020 року до суду надійшла копія спадкової справи.

10 лютого 2020 року ухвалою суду закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відзив на позовну заяву від територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради до суду не надходив.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - обслуговуючого кооперативу «Автогаражний колектив «Сади» - до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог.

У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки усі учасники справи до суду не з`явились.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 23 червня 1982 року зареєстрували шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, видане повторно 26 лютого 2010 року, згідно з яким після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с. 13)

Згідно з рішенням виконавчого комітету Октябрської районної ради народних депутатів № 356 від 21 липня 1987 року «Про виділення земельних ділянок для будівництва гаражів» дозволено будівництво капітального гаражу в автоколективі « Сади » серед інших і ОСОБА_3 , який проживав за адресою АДРЕСА_2 (а.с.5-8).

Згідно з довідкою обслуговуючого кооперативу "Автогаражний колектив «Сади» Кульбака Л.С. є членом кооперативу, який розташований : АДРЕСА_1, замість померлого ОСОБА_3 , і має у володінні гараж № НОМЕР_1 в 3 ряду, який померлий самостійно збудував у 1989 році на підставі рішення Октябрського виконкому № 356 від 21 липня 1987 року. Заборгованості по сплаті пайових внесків, встановлених платежів і за використання електроенергії немає. (а.с.16)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчить копія свідоцтва про його смерть від 12 липня 1999 року ( а.с. 12 ). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12)

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» викладена правова позиція, відповідно до якої, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного вище Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: як реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

20 грудня 2019 року ОСОБА_1 , як спадкоємець майна померлого за заповітом, звернулась до Четвертої державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину на гараж після смерті ОСОБА_3 , однак постановою державного нотаріуса їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності померлого на спадкове майно (а.с. 17)

Згідно даних технічного паспорта на гараж АДРЕСА_3 , у 3 ряду, виготовленого 29 листопада 2010 року, гараж збудований у 1987 році розміром 2,60 м х 23,9 м з погребом розмірами 2,70 м х 23,9 м. (а.с.14-15)

Згідно з висновком про оціночну (ринкову) вартість гаража, проведеним ТОВ «Юридична компанія «ПРАВО.ЮА», проведеним на замовлення позивача, його оціночна (ринкова) вартість становить 60 925 грн (а.с. 18)

Статтею 15 Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року, чинного на час виникнення спірних відносин, передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Судом установлено, що за життя спадкодавець, перебуваючи у складі кооперативу «Сади», побудував гараж № НОМЕР_1 , ряд 3, площею 23,9 кв.м, обладнаний погребом площею 23,9 кв.м., заборгованості по сплаті пайових внесків та встановлених платежів і за використання електроенергії не мав, вчинив усі необхідні дії для набуття права власності на спірний гараж та набув у встановленому законом порядку право власності на нього, однак не встиг оформити правовстановлюючий документ.

Отже, даний гараж є спадковим майном та може бути успадкованим позивачем.

Однак, у позивача виникли перешкоди у реалізації права на спадкування з причин відсутності правовстановлюючих документів на гараж, у зв`язку з чим державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивач позбавлений права в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину, яка залишилась після смерті її чоловіка, чим порушується (не визнається) її право власності на спадкове майно. Тому, виходячи з вимог справедливості та розумності, це право на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на спірне майно.

Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за заповітом, своєчасно прийняв спадщину після померлого чоловіка, відповідач не спростував обставини, на які він посилається як на підставу позову, оформити своє право в позасудовому порядку позивач не може, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

За таких обставин позов потрібно задовольнити та визнати за позивачем право власності на гараж № НОМЕР_1 ряд «3», літ. «Г-1» обладнаний погрібом літ. «г», який побудований в обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Сади», що знаходиться у АДРЕСА_1 . в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.1216-1223, 1268-1270 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж № НОМЕР_1 ряд «3», обладнаний погрібом літ. «г», який побудований в обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Сади», що знаходиться у АДРЕСА_1 ., в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: Територіальна громада м.Полтави в особі Полтавської міської ради, , місцезнаходження: ву.Соборності, буд.36, м.Полтава;

третя особа: Обслуговуючий кооператив «Автогаражний колектив «Сади», , місцезнаходження: бул.Боровиковського, буд.16, кв.157, м.Полтава.

Суддя: Ю.С. Гальонкіна