Справа № 214/1431/20
2-н/214/472/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду 27 лютого 2020 року із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з боржника заборгованість по оплаті за спожитий природний газ за період з 01.11.2018 року по 22.01.2020 року у розмірі 18649 грн. 22 коп., інфляційні втрати у розмірі 653 грн. 16 коп., 3% річних у розмірі 513 грн. 36 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 210 грн. 20 коп.

Дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 165 ЦПК України суддя звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Так, за відомостями відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, які надійшли на запит суду, вказана у заяві фізична особа (боржник) ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак 10 лютого 2020 року була знята з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю 31.01.2020 року

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи до якої пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництво.

Відповідно до положень ст.ст. 46, 47 ЦПК України позов може бути пред`явлено лише до особи, яка володіє цивільною і цивільно-процесуальною правоздатністю й дієздатністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво - це заміна сторони іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не зміни боржника, проте, лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Так, як убачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду з даною заявою 27 лютого 2020 року, після смерті боржника ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто цивільна правоздатність боржника у відповідності до положень ч. 1 ст. 46 ЦК України припинилась до звернення заявника до суду із вказаною заявою.

Отже, у зв`язку із припиненням з моменту смерті ОСОБА_1 її цивільної процесуальної правоздатності (здатності мати цивільні процесуальні права та обов`язки), враховуючи вимоги ст.ст.47,48 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу.

Разом з тим, суд звертає увагу, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, але позаяк ОСОБА_1 померла до пред`явлення даної заяви до суду, вона не може мати цивільної процесуальної правоздатності у даному цивільному процесі (не набула здатності мати процесуальні права та обов`язки боржника за цією заявою), тобто не може бути стороною у даній справі. Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, він визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 15-ти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Прасолов