АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДОДАТКОВА П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 727/463/19
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Одинака О. О.
суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.
секретар Тодоряк Г.Д.
відповідач Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради
апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25 серпня 2020 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 вересня 2020 року та Колективного проектно-кошторисного бюро побуту на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 вересня 2020 року,
головуючий в суді першої інстанції суддя Слободян Г.М.
Короткий зміст заяви про відшкодування судових витрат
Колективне проектно-кошторисне бюро побуту звернулося до суду з заявою про відшкодування судових витрат.
Заявник просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь 5750 гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги.
Посилається, на те, що в ході судового розгляду справи в суді апеляційної інстанції заявник поніс судові витрати на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги в сумі 5750 гривень.
Короткий зміст клопотання про зменшення судових витрат, понесених заявником
ОСОБА_1 подала клопотання про зменшення судових витрат, понесених Колективним проектно-кошторисним бюро побуту.
Просила зменшити розмір таких витрат до 1000 гривень.
Посилалася на те, що перелік послуг, наданих адвокатом Керницькою І.Р., не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи.
Апеляційна скарга подана адвокатом Керницькою І.Р. в інтересах третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача на додаткове судове рішення не містить аналізу норм матеріального та процесуального права та значною мірою відтворює доводи, викладені заявником в заяві про відшкодування витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, яка була подана в суд першої інстанції, а тому час на виготовлення такої скарги є завищений.
Письмові позиції Колективного проектно-кошторисного бюро побуту щодо апеляційних скарг від 5 листопада 2020 року дублюють відзив на апеляційну скаргу, який не був прийнятий судом апеляційної інстанції, що свідчить про неналежне виконання адвокатом свої обов`язків. З огляду на вказане, витрати на підготовку вказаних письмових пояснень не були необхідними.
Адвокатом зазначено час, витрачений нею на участь у судових засіданнях апеляційного суду, а саме 2 години, що не відповідає дійсності. Керницька І.Р. виступала лише в одному судовому засіданні та її виступ тривав не більше 20 хвилин.
Отже, витрати Колективного проектно-кошторисного бюро побуту не були фактичними, неминучими та є неспівмірними з критеріями, зазначеними в частині 4 статті 137 ЦПК України.
Також зазначала, що вона є пенсіонеркою, а її чоловік ОСОБА_3 , за яким вона доглядає, інвалід першої групи.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25 серпня 2020 року змінено та викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В решті рішення залишено без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 вересня 2020 року залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Колективного проектно-кошторисного бюро побуту на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 вересня 2020 року задоволено. Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 вересня 2020 року скасовано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Колективного проектно-кошторисного бюро побуту 15 350 гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги (а.с.121-129).
Згідно договору про надання правової допомоги №2 від 17 грудня 2019 року Колективному проектно-кошторисному бюро побуту професійну правничу допомогу надавала адвокат Керницька І.Р. (а.с.133-134 т.4).
Відповідно до додатку №2 до договору про надання правової допомоги №2 від 17 грудня 2019 року сторони погодили вартість однієї годити роботи адвоката 1500 гривень за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції та надання іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, в суді апеляційної інстанції, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, підготовку процесуальних документів та заяв по суті справи тощо. Сторони погодили, що вартість правової допомоги у вигляді представництва адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні суду будь-якої інстанції та юрисдикції у будь-якому разі не може становити менше 1000 гривень (а.с.135 т.4).
В акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23 листопада 2020 року до Договору про надання правової допомоги №2 від 17 грудня 2019 року зазначено, що адвокатом Керницькою І.Р. надавалася Колективному проектно-кошторисному бюро побуту наступна професійна правнича допомога, а саме підготовка та подання апеляційної скарги на яку адвокат витратила 2 години, вартість послуги 3000 гривень, представництво інтересів клієнта у двох судових засіданнях Чернівецького апеляційного суду, на яку адвокат витратила 2 години, вартість послуги 2000 гривень, підготовка та подання письмової позиції щодо апеляційних скарг, на яку адвокат витратила 30 хвилин, вартість послуги 750 гривень.
З квитанції АТ «Універсал Банк» від 23 листопада 2020 року вбачається, що Колективне проектно-кошторисне бюро побуту сплатило адвокату Керницькій І.Р. 5750 гривень в рахунок оплати послуг з надання професійної правничої допомоги.
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті додаткової постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи заяв та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заяву про відшкодування судових витрат, понесених на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги слід задовольнити частково.
Так, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.
Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву. Повторне подання доказів в суді апеляційної (касаційної) інстанції в підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, процесуальний закон не вимагає.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Таку правову позицію Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 3 червня 2020 року у справі №211/1674/19.
Згідно частини 12 статті 141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
З матеріалів справи вбачається, що Колективне проектно-кошторисне бюро побуту заперечувало заявлені позовні вимоги, а тому судові витрати третьої особи підлягають стягненню з позивачки.
З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву про зменшення судових витрат понесених Колективним проектно-кошторисним бюро побуту в ході розгляду апеляційної скарги судом.
Відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно частини 5 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Апеляційний суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що заява Колективного проектно-кошторисного бюро побуту про відшкодування судових витрат, понесених на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги підлягає частковому задоволенню.
Підготовка представником Колективного проектно-кошторисного бюро побуту апеляційної скарги на додаткове судове рішення, яким було здійснено розподіл судових витрат вочевидь не вимагала від адвоката витрат часу у вказаному обсязі (2 години), як зазначено в акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23 листопада 2020 року.
З журналу судового засідання від 5 листопада 2020 року вбачається, що адвокат Керницька І.Р. брала участь у судовому засіданні апеляційного суду, яке тривало 1 годину (а.с.105-106 т.5).
З журналу судового засідання від 18 листопада 2020 року вбачається, що адвокат Керницька І.Р. брала участь у судовому засідання апеляційного суду, яке тривало 30 хвилин (а.с.117-118 т.5).
Отже, посилання заявника на те, що адвокат Керницька І.Р. витратила дві години часу на представництво клієнта в судових засіданням суду апеляційної інстанції, які зазначені в акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23 листопада 2020 року є помилковим.
Крім того, згідно частини 1 статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 174 ЦПК України передбачено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Згідно частини 1 статті 242 ЦПК України у судових дебатах виступають з промовами (заключним словом) учасники справи. У цих промовах можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.
З матеріалів справи вбачається, що 2 листопада 2020 року поштою представником Колективного проектно-кошторисного бюро побуту був направлений відзив на апеляційну скаргу, який ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 4 листопада 2020 року був залишений без розгляду (а.с.92,93 т.5).
5 листопада 2020 року до суду надійшла письмова позиція третьої особи щодо апеляційних скарг (письмовий виступ у дебатах).
Вказану письмову позицію третьої особи не можна вважати заявою по суті справи в розумінні положень статті 174 ЦПК України. Адвокат Керницька І.Р. брала участь у судових засіданнях, висловлювала свою позицію щодо апеляційних скарг, надавала суду пояснення, виступала з промовою у судових дебатах відповідно до правил статті 242 ЦПК України, а тому витрати третьої особи на складання адвокатом вказаного письмового документа не були необхідними та неминучими.
Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені Колективним проектно-кошторисним бюро побуту на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
За таких обставин клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, слід задовольнити частково та зменшити такі витрати Колективного проектно-кошторисного бюро побуту з 5750 до 3000 гривень.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду заяви
Враховуючи наведене вище заяву Колективного проектно-кошторисного бюро побуту про відшкодування судових витрат слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь Колективного проектно-кошторисного бюро побуту 3000 гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги.
Керуючись ст. 141 ЦПК України, суд
Заяву Колективного проектно-кошторисного бюро побуту про відшкодування судових витрат задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Колективного проектно-кошторисного бюро побуту 3000 (три тисячі) гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 7 листопада 2020 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна