17.02.2020 Справа №607/5675/18
ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №607/5675/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

з участю :

представника позивача-адвоката Гриців О.Я.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Гриців Ольга Ярославівна до ОСОБА_1 про розірвання договору про дольову участь у будівництві та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Гриців Ольга Ярославівна, звернувся в суд із позовом, який згодом уточнив, до відповідача ОСОБА_1 про розірвання договору №1308-10/1 від 13.08.2010р. про дольову участь у будівництві житла в багатоквартирному будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 , та стягнення із ОСОБА_1 186 113грн. внесених коштів, згідно договору, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 2 043 520,74грн., відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 16 765,47грн., інфляційні збитки в сумі 66 070,12грн., на загальну суму 2 312 469,33грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 13.08.2010р. між позивачем (Замовник) та суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 (Виконавець) укладено договір №1308-10/1 про дольову участь у будівництві житла в багатоквартирному будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 .

Згідно умов договору Виконавець взяв на себе зобов`язання вести всю необхідну роботу по проведенню будівництва будинку по АДРЕСА_1 та передачі замовнику квартири за АДРЕСА_2 на 3-му поверсі , заг. пл. 62,8 кв.м.

Відповідно до умов п. 2 Договору, завершення будівництва та передача замовнику (позивачу) квартири мало відбутись в 4-му кварталі 2011р.

На виконання пунктів 5 і 6 Договору позивач сплатив 13.08.2010р. забудовнику ОСОБА_3 111 156,00 грн., 01.10.2010р. 33381грн. та 31.12.2010р. 37576грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Земельна ділянка площею 0,0861 га та об`єкт незавершеного будівництва незакінченого будівництвом багатоквартирного будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 перейшли у спадок ОСОБА_1 , яка проживала із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Про смерть виконавця ОСОБА_3 позивач дізнався зі слів іншого Замовника ОСОБА_4 в листопаді 2017 року. Після чого, він направляв спадкоємцю вимоги з прохання повернути кошти сплачені за договором, однак жодної відповіді не отримав.

Посилаючись на наведене, невиконання забудовник своїх зобов`язань згідно умов договору, успадкування вказаних зобов`язань відповідачем, просив задовольнити позовні вимоги.

Крім того, представник позивача-адвокат Гриців О.Я. подала суду клопотання про поновлення строку звернення до суду із позовом посилаючись на поважність причин його пропуску. Зокрема, вказує на те, що позивач ОСОБА_2 з 2009 року проживає за межами України та лише час від часу приїжджає до України. Про смерть виконавця ОСОБА_3 позивач дізнався зі слів ОСОБА_4 в листопаді 2017 року, яка теж 11.01.2011р. уклала договір із ОСОБА_3 , а 02.04.2018р. вже із інформації, яка розміщена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Посилаючись на наведене, представник просив поновити строк звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 20 квітня 2018 року відкрито провадження у справі і призначено до розгляду у порядку загального провадження.

Відповідач подала відзив на позов. Зазначила, що у п.2 договору про дольову участі, визначено строк передачі замовнику квартири четвертий квартал 2011 року, відтак з 01.01.2012 року розпочинається відлік строку позовної давності. Як на підставу розірвання договору позивач вказує, істотне порушення умов договору, однак вона не є стороною договору та будь-яких умов договору не порушувала. Навпаки, умови договору порушив позивача, оскільки сплатив по договору лише частину коштів, решту коштів не вносив, чим порушив графіку платежів та умови договору.

Вважає, що будь якої шкоди позивачу не завдала, оскільки договору не підписувала та будь яких умов договору не порушувала. Крім того, позивач просить стягнути пеню, відсотки за користування коштами та інфляційні збитки, однак, сторона договору ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і саме з чого часу припинились його зобов`язання, у тому числі нарахування штрафних санкцій.

Також, відповідач подала суду письмову заяву про застосування строку позовної давності у якій зазначила, що кредитор, в даному випадку позивач, мав би пред`явити вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги. Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Позивачем не надіслано вимоги до спадкоємців, в силу вимог ст.1281 ЦК України, а відповідно частина четверта ст.1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав відповідь на відзив. Стверджує, що відповідач є правонаступником померлого ОСОБА_3 , а тому для відповідача усі дії є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку замінив правонаступник. Вважає, що він у встановлений ст. 1281 ЦК строк, з часу коли дізнався про смерть ОСОБА_3 , а саме 27.11.2017 року направив на адресу відповідача лист вимогу з прохання повернути сплачені ним кошти. Також зазначає, що відповідачу було достовірно відомо про зобов`язання спадкодавця, однак остання не вважала за необхідне повідомляти кредиторів спадкодавця про відкриття спадщини.

Про смерті забудовника йому не було відомо, оскільки з 2009 року проживає за межами України та лише час від часу приїжджає до України. Про смерть ОСОБА_3 дізнався в листопаді 2017 року. Кошти по договору припинив вносити, оскільки виконавець належним чином не виконував умов договору, на телефонні дзвінки не відповідав. Відповідач успадкувала земельну ділянку та незавершене будівництво, однак умов договору щодо завершення успадкованого нею будівництва також не виконала. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Відповідач подала заперечення. Зазначила, що відзив подала із пропуском строку, оскільки будь яких повідомлення про день та час слухання справи не отримувала. Після смерті ОСОБА_3 вона не взяла на себе його обов`язки по договору. Вона як спадкоємець за законом лише успадкувала після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку та об`єкт незвершеного будівництва, однак жодних обов`язків по будівництву будинку не успадковувала.

Будь яких претензій від ОСОБА_2 вона не отримувала та їй не було відомо про укладені договори спадкодавця, оскільки шлюб між нею та спадкодавцем було розірвано 01.10.1997 року.

Крім того, вважає, що позивачем попущено строки звернення, оскільки, як сам зазначає позивач, починаючи із 2011 року будь які роботи згідно умов договору не здійснювались. Однак, із позовом до суду щодо відновлення своїх прав позивач звернувся лише у 2018 році. Просила відмовити у позові.

Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 31.10.2019 року, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи щодо листа -вимоги позивача від 27.11.2017 року та щодо договору дольової участі.

У судовому засіданні адвокат Гриців О.Я. позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Зазначила, що факт не завершення будівництва та невиконання умов договору доведено наявними у справі доказами. Позивач пропустив строк звернення до спадкоємця, оскільки фактично проживає за кордоном.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, з підстав викладених у відзиві та запереченнях на позов. Крім цього, просила стягнути з позивача понесені нею судові витрати по справі.

Судом встановлено, що 13.08.2010р. між позивачем (Замовник) та суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 (Виконавець) укладено договір №1308-10/1 про дольову участь у будівництві житла в багатоквартирному будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 .

Згідно умов даного договору (п. 1), Виконавець приймає замовника в дольову участь у будівництві багатоквартирного будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 згідно його заяви від 13.08.2010р. Виконавець взяв на себе зобов`язання вести всю необхідну роботу по проведенню будівництва будинку по АДРЕСА_1 та передачі замовнику однокімнатної квартири за № АДРЕСА_2 на 3-му поверсі , заг. пл. 62,8 кв.м.

Відповідно до умов п. 2 Договору, завершення будівництва та передача замовнику (позивачу) квартири мала відбутись в 4-му кварталі 2011р.

Згідно п.4 Договору, загальна вартість об`єкта нерухомості становить 370 520,00 грн.

На виконання вимог пунктів 5 і 6 Договору позивач сплатив 13.08.2010р. 111 156,00 грн., 01.10.2010р. 33381грн. та 31.12.2010р. 37576грн. Це підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру виданими 13.08.2010р. і 01.10.2010р. та 31.12.2010р., копії яких долучені до матеріалів справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом ДРАЦС Тернопільського МУЮ від 25 лютого 2011 року.

Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О. відкрита спадкова справа за №7/2011.

З матеріалів спадкової справи встановлено, що у встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли дочка ОСОБА_5 та неповнолітній діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інтересах яких діяла мати ОСОБА_1

17 серпня 2011 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 також звернулась ОСОБА_1 .

Батько спадкодавця ОСОБА_9 у встановлений законом строк 04 серпня 2011 року подав заяву про відмову від спадщини в користь дочки ОСОБА_5

08 грудня 2011 року між спадкоємцями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна.

Земельна ділянка площею 0,0861 га та об`єкт незавершеного будівництва - незакінченого будівництвом багатоквартирного будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення, що розташовані в АДРЕСА_1 не були включені у перелік спадкового майна згідно договору про поділ майна.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08.06.2012р. по справі №1915/8385/2012 визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0861 га, що розташована в АДРЕСА_1 та на об`єкт незавершеного будівництва - незакінченого будівництвом багатоквартирного будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, оцінивши та дослідивши в сукупності наявні у справи докази, прийшов до наступних висновків.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу вимог ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з вимогами ст. ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Встановлено, що спір між сторонами виник з приводу невиконання умов договору про дольову участь у будівництві об`єкта нерухомості в АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_3

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та своїх зобов`язань згідно умов договору не виконав.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08.06.2012р. визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0861 га, що розташована в АДРЕСА_1 та на об`єкт незавершеного будівництва - незакінченого будівництвом багатоквартирного будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3 .

27 листопада 2017 року позивач звернувся до відповідача із листом-вимогою щодо повернення сплачених ним коштів в рахунок договору про дольову участь, у зв`язку із невиконанням умов договору спадкодавцем ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Згідно із вимогами частин ст. 1281 ЦК (в редакції станом на день відкриття спадщини) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців

від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття

спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли

спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про

відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до

спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від

настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до

спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами

другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Встановлено, що позивач пред`явив вимогу до спадкоємця 27 листопада 2017 року, тобто з пропуском строку визначеного ч. 3 ст. 1281 ЦК України, що позбавляє позивача права відповідної вимоги до спадкоємців.

Встановлено та не заперечується позивачем, що він у встановлений ч. 3 ст. 1281 ЦК України строк не звернувся до ОСОБА_1 , з вимогою про повернення коштів, у зв`язку з чим пропустив встановлений законом строк в межах якого він може реалізувати своє суб`єктивне право. Вказаний строк поновленню не підлягає.

Таким чином, позивач пред`явив вимоги до ОСОБА_1 , з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємниці ОСОБА_3 , відтак позовні вимоги про розірвання договору та стягнення коштів не підлягають до задоволення.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суду у справі за № 280/933/15-ц від 24 квітня 2019 року, у справі за № 522/407/15ц від 17 квітня 2018 року.

Окрім того, за змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна.

Позивач звертаючись до суду з позовними вимогами в порушення вимог статей 80-81 ЦПК України, не надав до суду доказів про вартість успадкового майна відповідачем після смерті ОСОБА_3 .

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що він дізнався про смерть виконавця ОСОБА_3 зі слів ОСОБА_4 в листопаді 2017року, яка теж 11.01.2011 року уклала договір із ОСОБА_3 , а 02.04.2018р. вже з інформації, яка розміщена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а тому вважає, що своєчасно звернувся до суду за захистом своїх прав, оскільки такі доводи позивача з врахуванням положень ст. 1281 ЦК не мають значення для вирішення даної справи.

Сплив визначених статтею 1281 Цивільного кодексу України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язанням, а також припинення таких зобов`язань . Вказаний строк поновленню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ч. 3 ст. 256-267, 1281, 1282 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Гриців Ольга Ярославівна до ОСОБА_1 про розірвання договору про дольову участь у будівництві та стягнення коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача адвокат Гриців Ольга Ярославівна, вул. Вербицького,10/169 м.Тернопіль.

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 27 лютого 2020 року.

Головуюча