РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря судового засідання Лазоренко Д.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду і м. Запоріжжі в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме грошових коштів у сумі 14 674,17 грн.

Позов обґрунтовано наступним. Від шлюбу з відповідачем вони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.10.2018 Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя, шлюб між Сторонами за рішенням суду № 335/10967/18 розірвано. Між сторонами наявні аліментні зобов`язання, які відповідач виконує, заборгованості зі сплати аліментів на сина не має. Дитина після розірвання шлюбу проживає з позивачем. Їх син є інвалідом з дитинства та має діагноз: дитячий церебральний параліч, змішана форма, психоорганічний синдром, груба затримка психомоторного розвитку.

На підтримання належного стану здоров`я дитини позивач витрачає багато часу та несе витрати на лікування, реабілітацію, медикаменти, проїзди тощо. На день подання позову фактично понесені додаткові витрати на дитину, складають 29 348,34 гривень. Посилаючись на ст. 185 СК України просить стягнути з відповідача половину витрачених грошових коштів.

Представник позивача, її представник адвокат Дерев`янко І.О. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача адвокат Попова К.Р. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та вказала на відсутність підстав для задоволення позову.

Розгляд справи проведено за відсутності сторін, у порядку ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для вирішення справи.

Дослідивши докази, у їх сукупності, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

3 липня 2010 року між Сторонами Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 143.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син сторін у справі ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Позивачем у справі в позові зазначено, а відповідачем не спростовано, що між сторонами наявні аліментні зобов`язання, які відповідач виконує, заборгованості зі сплати аліментів на сина ОСОБА_3 не має.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2018 у справі № 335/10967/18 шлюб між позивачем і відповідачем розірвано. Рішення набрало законної сили.

Після розірвання шлюбу, дитина проживає, разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» від 13.02.2019 вих. № 05/01-14 надано витяг з історії розвитку дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З листа вбачається, що дитина спостерігається фахівцями центру з народження.

28.01.2014 встановлено діагноз: перинатальне ураження ЦНС, коротка вуздечка язику, установочна кривошія.

18.03.2014 встановлено діагноз: синдром рухових порушень.

У квітні 2014 року встановлено діагноз: дисплазія тазостегнових суглобів.

15.06.2015-26.06.2015, 27.07.2015-07.08.2015, 29.09.201-09.10.2015 отримав лікування в КУ «6-а міська клінічна лікарня».

У грудні 2015 року встановлено діагноз: дитячий церебральний параліч.

07.12.2015-18.12.2015 отримав лікування в дитячому неврологічному відділені КУ «6-а міська клінічна лікарня».

12.04.2016-19.04.2016 пройшов лікування в КУ «ЗМБДЛ №5».

З 2016 знаходиться на диспансерному обліку як дитина з інвалідністю з дитинства, діагноз: дитячий церебральний параліч, змішана форма, легка гіпоплазія лівої гемисфери мозочка.

05.09.2016-16.09.2016 проходив курс комплексної реабілітації у «Хортицький національній навчально-реабілітаційній академії «Центр ранньої соціальної реабілітації».

14.11.2016-20.11.2016 пройшов лікування в КУ «ЗМБДЛ № 5».

12.05.2017-26.05.2017, 17.07.2017-31.07.2017, 22.09.2017-06.10.2017, 16.03.2018-30.03.2018 отримував спеціалізоване лікування в дитячому неврологічному відділені КУ «6-а міська клінічна лікарня».

25.04.2018-14.05.2018 отримав стаціонарне лікування в КУ «3МБДЛ №5.

17.08.2018-07.09.2018 перебував на стаціонарному лікуванні «Українському науково-дослідному інституті протезування протезобудування та відновлення працездатності» Міністерства соціальної політики України.

01.10.2018-12.10.2018 проходив курс комплексної реабілітації у «Хортицький національній навчально-реабілітаційній академії «Центр ранньої соціальної реабілітації».

У відповідності до вимог ст.ст. 12-13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чиє в них кошти, достатні для надання утримання. Права дитини мають пріоритет у співвідношенні із правами й обов`язками її батьків. Непрацездатність і матеріальний стан платника враховуються судом лише при визначенні розміру стягуваних аліментів (ст. 182 СК України).

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Додаткові витрати можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 13.09.2017 по справі № 6-1489цс17, положення ч. 1 ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Позов обґрунтовано тим, що позивачем витрачено на дитину додаткових витрат, 29 348,34 грн.

Судом, на підставі наявних матеріалів справи, встановлено, що позивачем витрачено на лікування і реабілітацію дитини 29 348,34 грн., які складаються з наступного:

- 15 950,00 грн. за лікування-реабілітацію ОСОБА_3 у ПП «Центр реабілітації «Апіс-Меліфіка» (, м. Хмельницький) у період з 20.05.2019 по 07.06.2019 (квитанції № 0.0..1 від 06.06.2019 на суму 14 500,00 грн., № 0.0..1 від 06.06.2019 року на суму 1 450,00 грн.);

- 5 700,00 грн. за лабораторні дослідження у Медичному центрі «Екомед» (рахунок-візит №190903/7m1h від 03.09.2019 на суму 350,00 грн.), ТОВ «Брайт и Ко» (фіскальні чеки № від 05.07.2019 на суму 2 019,00 грн., № від 30.10.2019 року на суму 1 955,00 грн.), Діагностичному центрі «МЕДЛАЙФ-БІО» (рахунок-замовлення №20 від 16.09.2019 на суму зі знижкою 298,00 грн., № 41 від 30.10.2019 на суму зі знижкою 1 078,00 грн.);

- 6 539,75 грн. за медикаменти (чек № 0000879 від 12.07.2019 на суму 1 300,00 грн., фіскальні чеки № ФН від 17.09.2019 на суму 810,50 грн., № від 12.06.2019 на суму 789,30 грн., № ФН від 17.06.2019 на суму 552,45 грн., № 048 від 04.09.2019 на суму 311,60 грн., ФН № від 11.12.2019 на суму 527,30 грн., ФН № від 07.12.2019 на суму 630,70 грн., ФН № від 06.12.2019 на суму 1 042,90 грн., ФН № від 12.12.2019 на суму 575,00 грн.);

- 1 158,59 грн., пов`язані із проїздом на лікування та реабілітацію дитини, що підтверджується білетами за номерами: серії АЙ № 427139 вартістю 243,12 грн., серії № 427140 на суму 243,12 грн., серії БЕ № 401587 на суму 253,12 грн., серії БЕ № 401586 вартістю 253,12 грн., серії АЙ № 254467 на суму 166,11 грн.

Суд вважає, що додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг (ХВП, стоки ХВП, стоки ГВП, центральне опалення, електричну енергію та ін.) сплачені платником ОСОБА_5 , а також плату за переказ сплачених коштів, не обґрунтовані позовними вимогами, а також не є додатковими витратами на дитину в розумінні ст. 185 СК України.

Із переліченого вище, додатковими витратами є лише витрати на лікування і реабілітацію, придбання ліків та проїзних документів, які є витратами, пов`язаними з хворобою дитини та розвитком здібностей.

Суд звертає увагу, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові.

У зв`язку з тим, що позивачем здійснені додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , і вони підтверджені документально на суму 29 348,34 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача додаткові витрати у розмірі 14 674,17 грн.

Керуючись ст.ст. 18, 185 СК України, ст.ст. 12, 13, 43, 49, 76-77, 81, 259, 264, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , половину вартості додаткових витрат (за лікування-реабілітацію, лабораторні дослідження, медикаменти, проїзні документи) на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошових коштів у сумі 14 674,17 (чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят чотири гривні сімнадцять копійок) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.П. Соболєва.