Справа №726/480/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Представник позивача ОСОБА_2 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 102625 гривень 88 копійок шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 2102 гривні.

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився та надіслав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що оцінку заподіяних збитків було проведено з порушеннями. Протоколи про адміністративні правопорушення були складені щодо обох учасників дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце апеляційного розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. ОСОБА_3 , вважає, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем з підстав передбачених ст. 1172 ЦК України, оскільки на час дорожньо-транспортної пригоди був працівником приватного підприємства „НОВ-ТРАНС-АВТО" і здійснював перевезення по маршруту „Чернівці-Львів". Обов`язок страхувати транспортний засіб несло приватне підприємство „НОВ-ТРАНС-АВТО". В даному випадку відшкодувати шкоду повинно приватне підприємство „НОВ-ТРАНС-АВТО", оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася під час виконання ОСОБА_1 своїх трудових обов`язків, які полягали у керуванні транспортним засобом, який перебував у володінні приватного підприємства „НОВ-ТРАНС-АВТО".

Судом встановлено, що 09 червня 2017 року , біля 19 години 15 хвилин, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом „БАЗ" державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі сполученням „Львів - Рогатин - Івано-Франківськ" в населеному пункті Старе село, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення із транспортним засобом „Fiat" державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_4 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби були пошкодженні. Вказані обставини стверджуються копією постанови судді Апеляційного суду Чернівецької області по справі №726/1447/17 від 31 жовтня 2017 року.

Згідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Унаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль „Fіат Fiorino" державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала його власниця ОСОБА_4 . Вказана обставина стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 станом на 09 червня 2017 року була застрахована відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8760826, виданого ПрАТ СК „ЗДОРОВО" зі строком дії з 05.07.2016 року до 04.07.2017 року. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль „Fіат Fiorino" державний номер НОМЕР_2 .

Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу „БАЗ" державний номерний знак НОМЕР_1 , не була застрахована, з урахуванням чого ОСОБА_4 як власник пошкодженого автомобіля звернулася до М(Т)СБУ з повідомленням про ДТП від 03 серпня 2017 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 10 березня 2018 року.

На виконання вимог пп.„а" п.41.1 ст.41 закону „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на підставі заяви ОСОБА_4 )СБУ видало наказ „Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_4 " від 27 червня 2018 року №6294 та здійснило виплату у розмірі 100 000 гривень, що підтверджується копією наказу та платіжним дорученням від 02 липня 2018 року. Як зазначено у платіжному дорученні, призначенням платежу є „Виплата по справі №44030 згідно з наказом від 27.06.2018 №6294 ОСОБА_4 , ТЗ № НОМЕР_4 ".

Здійснивши страхову виплату, М(Т)СБУ звернулось до ОСОБА_1 , як особи яка завдала шкоди, із позовом про стягнення 102625 гривень 88 копій як суми сплаченого страхового відшкодування з врахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди.

У позасудовому порядку питання про відшкодування шкоди в порядку регресу між сторонами вирішено не було, у зв`язку з чим наявне оспорене право позивача на відшкодування шкоди в порядку регресу, за захистом якого він змушений був звернутися до суду.

Таким чином між М(Т)СБУ та ОСОБА_1 склалися правовідносини з приводу зворотної вимоги (регресу) виплаченого відшкодування.

Підстави та умови відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені ст.22 та Главою 82 Цивільного кодексу України.

За змістом ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно до підпункту „а" пункту 41.1 статті 41 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно до пункту 38.2.1 статті 38 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

В силу положень ст.22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту гл.82 ЦК вбачається, що законодавець розрізняє поняття „особа, яка завдала шкоду" та „особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч.1 ст.1191 ЦК набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Така конструкція цивільно-правової відповідальності дає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси.

Виходячи із наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо винним водієм.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що транспортний засіб „БАЗ" державний номерний знак НОМЕР_1 належав ПП „НОВ-ТРАНС-АВТО" або перебував у користуванні ПП „НОВ-ТРАНС-АВТО" на відповідній правовій підставі, а ОСОБА_1 виконував свої трудові обов`язки як працівник ПП „НОВ-ТРАНС-АВТО" керуючи біля 19 години 15 хвилин 09 червня 2017 року транспортним засобом „БАЗ" державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Старе село. Зокрема директор ПП „НОВ-ТРАНС-АВТО" ОСОБА_5 дав суду показання про те, що ОСОБА_1 в день скоєння ДТП був вихідний, а транспортний засіб „БАЗ" державний номерний знак НОМЕР_1 вже не був у користуванні ПП „НОВ-ТРАНС-АВТО", оскільки договір лізингу був розірваний ще 15 травня 2017 року. Цей автобус забрав його власник ОСОБА_6 ОСОБА_5 не знає чому ОСОБА_1 в той день керував цим автобусом.

Тлумачення ч.1 ст.1172 ЦК свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВС від 21.02.2019 у справі №355/1394/16-ц. Схожі за змістом висновки зроблені і у постановах ВС від 6.02.2019 у справі №640/4185/15-ц, від 5.05.2018 року у справі №910/14685/17.

ОСОБА_1 на момент ДТП працював водієм ПП „НОВ-ТРАНС-АВТО". Однак у матеріалах справи відсутні докази, які б доводили, що ОСОБА_1 заподіяв шкоду ОСОБА_4 саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Показаннями свідка ОСОБА_5 спростовується виконання ОСОБА_1 на момент ДТП своїх трудових обов`язків водія ПП „НОВ-ТРАНС-АВТО". Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що він є неналежним відповідачем є безпідставними.

Відповідно до п.1.6 ст.1 закону „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Положеннями закону №1961-VI закріплено обов`язковість укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності (полісу) юридичними та фізичними особами, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідно до чч.1, 4 ст.21 вказаного закону з урахуванням положень п.21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою М(Т)СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 станом на момент вчинення ДТП застрахована не була.

Суд вважає, що ОСОБА_1 завдав шкоду потерпілій ОСОБА_4 не під час виконання службових обов`язків. Отже, МТСБУ правомірно звернулося до відповідача у зв`язку з тим, що саме відповідач є тією особою, що несе відповідальність за нанесену шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої ним, оскільки транспортний засіб, яким він керував, повинен бути застрахований в силу вимог закону №1961-VI.

З висновку експертного автотоварознавчого дослідження №142 від 05 вересня 2017 року вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля „Fіат Fiorino" державний номер НОМЕР_2 після його пошкодження в ДТП 09 червня 2017 року становить 174863 гривні 98 копійок. Ліквідаційна вартість працездатних складових автомобіля „Fіат Fiorino" державний номер НОМЕР_2 після його пошкодження в ДТП 09 червня 2017 року становить 53407 гривень 71 копійку.

Суд не враховує вартість відновлювального ремонту зазначену у висновку експертного автотоварознавчого дослідження №142 від 05 вересня 2017 року, оскільки модель автомобіля, реєстраційний номер та ідентифікаційний номер кузова зазначені у висновку не відповідають моделі автомобіля, реєстраційному номеру та ідентифікаційному номеру кузова автомобіля „Fіат Fiorino" державний номер НОМЕР_2 .

Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на те, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження №142 від 05 вересня 2017 року, є неналежним та недопустимим доказом з тих підстав, що ОСОБА_1 був несвоєчасно повідомленим про час та місце огляду автомобіля, а фахівець, який проводив дослідження не був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Зокрема п.5.2 Методики проведення товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року передбачено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату, у разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Таким чином, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду не є обов`язковим, а не здійснення такого виклику та відсутність заінтересованих осіб під час технічного огляду, не тягне за собою недійсність його результатів. Суд також звертає увагу, що у даному випадку висновок експертного автотоварознавчого дослідження №142 від 05 вересня 2017 року не є висновком судової експертизи, а відповідно особа яка проводила дослідження не мала бути попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

Згідно розрахунку вартості КТЗ „Fіат Fiorino" державний номер НОМЕР_2 після ДТП та розміру регламентної виплати, вартість автомобіля „Fіат Fiorino" державний номер НОМЕР_2 у пошкодженому стані була визначена в сумі 63980 гривень. Розмір регламентної виплати був визначений в сумі 100000 гривень.

За надані послуги щодо доступу для розміщення інформації про транспортний засіб з метою оцінки та/або можливого продажу за допомогою Програмної платформи М(Т)СБУ сплатило ТзОВ „Аудатекс Україна" 1466 гривень 88 копійок. Вказана обставина стверджується копією рахунку на оплату №АО1282 від 28 червня 2018 року.

За надані послуги щодо складання висновку експертного автотоварознавчого дослідження №142 від 05 вересня 2017 року М(Т)СБУ сплатило ТзОВ „ЕКСПЕРТИЗА" 1159 гривень. Вказана обставина стверджується копією платіжного доручення №1260522 від 10 жовтня 2017 року.

Таким чином, сума сплаченого страхового відшкодування з врахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди склала 102625 гривень 88 копійок.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем у порядку та в межах визначених законом було здійснено виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди, заподіяної ОСОБА_1 потерпілій особі, а також те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував транспортним засобом, суд вважає, що позовній вимоги слід задовольнити.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2102 гривні в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.

На підставі ст. 38 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 1166, 1188, 1191 керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке розташоване в м. Київ, Русанівський бульвар будинок 8, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21647131, до ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, 102625 (сто дві тисячі шістсот двадцять п`ять) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок в рахунок відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування та 2102 (дві тисячі сто дві) гривні в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2020 року.

Суддя: