Справа № 739/1933/19
Номер провадження 2/739/138/20
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2020 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді Кочура О.О.,
при секретарі Худорба Р.Г.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вороб`ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вороб`ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка подала заяву та оформила частину спадкового майна у нотаріальній конторі. У листопаді вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини на житловий будинок. Але нотаріус роз`яснила, що видати свідоцтво вона не може у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на вказаний вище житловий будинок. У судове засідання позивачка не з`явилась, але надала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідачаВороб`ївської сільської ради у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву з проханням провести судовий розгляд без представника сільської ради в якій зазначив, що Вороб`ївська сільська рада позовні вимоги визнає в повному обсязі.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вороб`ївка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області помер ОСОБА_2 (а.с.8).
З наявної у матеріалах справи копії довідки виконавчого комітету Вороб`ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №322 від 23.07.2019 року вбачається, що згідно по господарської книги №1 за 2016-2020 роки, будинок за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01.01.2019 року належав ОСОБА_2 (а.с.12).
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , розташований будинок літера «А-1» 1988 року забудови, веранда літера «а-1», сарай літера «Б-1», сарай літера «В-1», погріб літера «п/г», загальна вартість даного житлового будинку та надвірних будівель становить 31 019 грн. 00 коп. (а.с.13-14,15). Водночас право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_2 останнім зареєстроване не було.
Розпорядженням Вороб`ївської сільської ради №10 від 17.02.2016 року вулицю Черняка в с.Вороб`ївка було перейменовано на вулицю Центральна (а.с.11).
Згідно частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.
За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Таким чином довідка виконкому Вороб`ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області підтверджується право приватної власності ОСОБА_2 на житловий будинок, збудований у 1988 році, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Як з`ясовано, ОСОБА_2 був одружений з ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 25.04.1981 року (а.с. 10). ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину свого чоловіка ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_2 від 18.11.2019 року (а.с.9).
Отже, ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину свого чоловіка ОСОБА_2 в силу положень статей 1218, 1220, 1261, 1269 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та є його єдиним спадкоємцем .
Таким чином, після смерті ОСОБА_2 спадщина останнього, до складу якої входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема й право власності на вказаний вище житловий будинок, з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця за законом ОСОБА_1 , тобто до позивачки.
Як вбачається з копії повідомлення Новгород-Сіверської районної державної нотаріальної контори, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний житловий будинок, оскільки відсутні документи, які посвідчували право власності спадкодавця на вказане майно (а.с.24).
Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
За таких обставин, враховуючи, що позивачка набула право власності на житловий будинок, який належав її чоловіку ОСОБА_2 , однак це право не визнається через відсутність на будинок правовстановлюючих документів, суд вважає за необхідне захистити майнові права позивачки, визнавши за нею у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно позов підлягає задоволенню повністю.
Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою.
Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.
На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 392, 1218, 1220, 1261,1269 Цивільного кодексу України, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», статтями 76-81, 83,200, 206,247, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Вороб`ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (тридцять АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівськогоапеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.О.Кочура