Справа N 2/325/355/2020
325/1343/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Васильцової Г.А.

секретарі: Міняйло А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приазовська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з відповідача аліменти у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь опікуна, прийомних батьків або закладу, де буде виховуватись дитина.

Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 та сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька ОСОБА_5 03.03.2019 року мати ОСОБА_2 , перебуваючи у пригніченому стані, почала вживати алкогольні напої, та перестала цікавиться молодшою донькою ОСОБА_4 . За рішенням виконавчого комітету Нововасилівської селищної ради від 04 лютого 2020 року її молодша сестра була терміново відібрана у матері та направлена до КЗ «Мирненський центр психологічної реабілітації для дітей». Потім сестра повернулася до матері, але 12.08.2020 року ОСОБА_4 самостійно приїхала до неї, оскільки мама знову почала вживати алкогольні напої та перестала цікавитися нею, матеріально утримувати. Остаточно ОСОБА_4 повернулася до неї 06.10.2020 року і тому вона звернулася до служби у справах дітей з заявою про влаштування сестри до її сім`ї. Наказом служби у справах дітей від 06.10.2020 року визначене місце проживання ОСОБА_4 у сестри та висновком комісії вирішено про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , оскілки ОСОБА_2 не цікавиться дитиною взагалі, матеріально не утримує. За таких обставин просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Приазовського районного суду від 16 жовтня 2020 року позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою Приазовського районного суду від 28 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання по справі.

Ухвалою Приазовського районного суду від 19 листопада 2020 року підготовче провадження було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідачка у судове засідання не з?явилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та що визнає позовні вимоги в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує.

Представник третьої особи Приазовська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутності представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про смерть /а.с. 6/ ОСОБА_5 батько дитини помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7 , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с. 30/ позивачка по справі, є донькою ОСОБА_2 відповідачки по справі.

Згідно наказів служби у справах дітей Приазовської районної державної адміністрації за № 57 від 12.08.2000 року /а.с. 22/; № 72 від 06.10.2020 року, неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштована в сім`ю сестри ОСОБА_1 за поданою заявою /а.с. 19/.

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_2 від 09.01.2020 року /а.с. 7/, 04.02.2020 року /а.с. 8/ на час відвідування ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, ніде не працевлаштована, отримує пенсію по втраті годувальника. ОСОБА_2 була попереджена про припинення зловживання алкоголем та про наслідки невиконання батьківських обов`язків стосовно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконавчого комітету Нововасилівської селищної ради за № 03 від 04 лютого 2020 року /а.с. 17/ про термінове відібрання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 , у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я малолітньої дитини. Дитина була направлена до КЗ «Мирненський центр психологічної реабілітації для дітей».

Наказом служби у справах дітей Приазовської районної державної адміністрації за № 16 від 14.02.2020 року /а.с. 21/ дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлена на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах.

Відповідно до актів обстеження умов проживання від 21.07.2020 року /а.с. 13/, від 12.08.2020 року /а.с. 14/, 15.09.2020 року /а.с. 15/ та 06.10.2020 року /а.с. 16/ на час відвідування ОСОБА_2 зловживає алкогольні напої, не цікавиться дитиною.

Висновком комісії з питань захисту прав дітей Приазовської райдержадміністрації від 21.10.2020 року, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 150 ч. 1СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

Статтею 155 ч. ч. 1 та 2 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Таким чином, оглянувши всі надані докази, як по одинці так і в сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно матір малолітньої дитини - відповідачка по справі, ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та розвитку дитини, які передбачені вимогами ст.. 150 СК України.

Крім того, суд визнає винною поведінку матері, визнає свідоме нехтування матір`ю своїх обов`язків, оскільки вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не приймає участі у підготовки до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Ухилення відповідачки від виховання дитини суперечить її інтересам, перешкоджає її нормальному вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сім`ї.

Змінити поведінку матері в даному випадку і в даний час у кращий бік не можливо.

З урахуванням викладеного, та враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що захист прав малолітньої дитини шляхом позбавлення відповідача батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає інтересам дитини.

Слід зазначити, що відповідач не позбавлена права ініціювати питання поновлення батьківських прав згідно ст. 169 Сімейного кодексу України.

Крім того, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. - щодо позовних вимог про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166, 171, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 209, 223, 247, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приазовська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, на користь опікуна (піклувальника), прийомних батьків або закладу, де буде виховуватися діти, починаючи з 15.10.2020 року та до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави суму судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Дата складення рішення суду 10.12.2020 року.

Суддя: Г.А.Васильцова