Справа № 2018/2-4291/11
н/п 4-с/953/23/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Лях М.Ю., секретаря Хомінської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у м. Харкові Ляхової Тетяни Борисівни, заінтересована особа ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в порядку статті 447 ЦПК України, в якій просив поновити строк на подання скарги на дії державного виконавця, визнати дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляхової Т.Б. щодо відкриття виконавчого провадження від 10.06.2019 року ВП №59302815 неправомірними, скасувати:

- постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляхової Т.Б. ВП №59302815 від 10.06.2019 року про відкриття виконавчого провадження;

- постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляхової Т.Б. ВП №59302815 від 16.10.2019 року, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

- постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляхової Т.Б. ВП №59302815 від 16.10.2019 року, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями готельними снарядами несмертельної дії;

- постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляхової Т.Б. ВП №59302815 від 16.10.2019 року, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання;

- постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляхової Т.Б. ВП №59302815 від 16.10.2019 року, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що державним виконавцем Ляховою Т.Б. відкрито виконавче провадження з примусового виконання дублікату виконавчого листа №2018/2-4291/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 800,00 грн. щомісяця, починаючи з 26.10.2011 р. і до ії повноліття. Про існування даного виконавчого провадження він дізнався в кінці листопада 2019 року, після того як його запросили в Київський відділ поліції ГУ НП в Харківській області. Від слідчого йому стало відомо, що відносно нього відкрито виконавче провадження. 02.12.2019 року він звернувся в Київський ВДВС міста Харкова за роз`ясненнями, і в той же день він дізнався про наявність Постанови від 10.06.2019 року ВП №59302815 про відкриття виконавчого провадження, та він отримав вищевказані оскаржувані постанови, які вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню виходячи з наступного. 10.10.2011 року його шлюб з ОСОБА_2 розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова. У 2011 році було винесено і рішення про стягнення аліментів. Незважаючи на розірвання шлюбу він з ОСОБА_2 продовжували проживати однією сім`єю, вели спільне господарство і він брав активну участь в утриманні та вихованні доньки. Лише в 2018 році вони стали проживати окремо. З моменту їх роздільного проживання будь-яких претензій матеріального характеру від ОСОБА_2 не надходило. За виконанням судового рішення про стягнення аліментів ОСОБА_2 звернулася лише в жовтні 2019 року. Він не ухилявся від сплати аліментів і дізнався про існування виконавчого провадження в кінці листопада 2019 року. Постанову про відкриття виконавчого провадження йому надіслано не було. Всі інші постанови ним було отримано на руки від державного виконавця лише 02.12.2019 року. Таким чином, у державного виконавця не було законних підстав для винесення постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника від 16.10.2019 року та вони є незаконними. Оскільки він не отримував копії постанови про відкриття виконавчого провадження і дізнався про його наявність лише при зустрічі з державним виконавцем, то вважає що строк на його оскарження мені повинен бути поновлено судом. За вказаних обставин ОСОБА_1 звернутися до суду з цією скаргою.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового розгляди скарги за його відсутністю, доводи викладені у скарзі підтримує, просить задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в цій скарзі. У відповіді на заперечення ОСОБА_1 зазначив, що 06.12.2012 р. стягувач вже отримувала виконавчий лист №2018/2- 4291/11 і пред`являла його до виконання, і виконавче провадження ВП № 51225630 було завершене. 15.09.2016 р. виконавчий документ було повернуто стягувачеві за її письмовою заявою. Тобто, виконавче провадження було завершено за заявою стягувана та стягувач не мала права повторно подавати виконавчий лист. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання минули. Крім того, державний виконавець самостійно змінила розміру аліментів з присуджених рішення суду 800 грн. щомісячно на платежі в розмірі 50% від середньої заробітної плати для даної місцевості. Неправильне складення частини довідки розрахунку тягне собою незаконність всього документу. При цьому, не було враховано, що з моменту розлучення стягувач з боржником проживали разом до кінця до 2016 року, і протягом цього часу він сплачував аліменти добровільно шляхом утримання дитини. При цьому, відповідно до ч. 1, ст. 194 СК України в редакції, яка діяла на момент виникнення аліментних відносин (19.12.2011 року рішення по справі № 2018/2-4291/11 Київського районного суду міста Харкова вступило в законну силу) - аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Однак, державний виконавець здійснила розрахунок заборгованості за період більше ніж за 3 роки, що є порушенням ст. 58 Конституції України щодо незворотності дії норм у часі.

В судове засідання старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у м. Харкові Ляхова Т.Б. не з`явилася, надала до суду відзив на скаргу ОСОБА_1 . Зазначила, що в провадженні державного виконавця Київського ВДВС м. Харків на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження за номером №59302815 з виконання виконавчого листа №2018/2-4291/11 виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів на утримання дитини. 10.06.2019 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавче провадження, яку надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією /07150980/. Боржник до відділу не з`явився. До відділу надійшла заява стягувача, про несплату аліментних платежів боржником. Державним виконавцем складено розрахунок заборгованості за виконавчим листом. Згідно з вимогами ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповіді платежів за чотири місяці, державний виконавець 16.10.2019 виніс вмотивовані постанови, які боржник оскаржує, які надіслано сторонам виконавчого провадження для відома рекомендованою кореспонденцією 08327325, та для виконання до відповідних установ. 02.12.2019 боржником на прийомі державного виконавця надані пояснення, невиконання рішення суду, квитанцій або доказів сплати аліментних платежів боржником не надано. Тобто боржником рішення суду не виконується, боржник згідно відповіді ПФУ, не працевлаштований, аліментні платежі не сплачуються. Державним виконавцем здійснюються всі заходи направлені на своєчасне фактичне виконання рішення суду. На підставі заяви боржника, державним виконавцем складено перерахунок заборгованості по виконавчому листу, починаючи з 15.09.2016 по 30.09.2019 заборгованість складає 31 631,08 грн., заборгованість перевищує суму платежів за 4 місяці, згідно наданих пояснень боржником аліментні платежі не сплачувались. 03.03.2020 державним виконавцем внесені зміни до оскаржуваних постанов, які надіслано сторонам виконавчого провадження, а також до відповідних установ. В силу ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущено. У зв`язку з чим, просила відмовити у повному обсязі у задоволенні скарги ОСОБА_1 зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явилась, представник ОСОБА_2 направила до суду відзив на скаргу ОСОБА_1 . Зазначив, що проти скарги ОСОБА_1 повністю заперечує та вважає її надуманою, протиправною такою, що не підлягає задоволенню та порушує законні права та інтереси ОСОБА_2 . Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 07.12.2011р. стягнуті з боржника аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 26.10.2011 року і до її повноліття. ОСОБА_1 після винесення рішення Київським районним судом м. Харкова по справі №2018/24291/11 від 07.12.2011 р. добровільно зазначене судове рішення не виконував, жодного платежу по присудженим аліментам на користь ОСОБА_2 не сплачував та не сплачує. Після відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 ні заборгованість по аліментам, ні поточних виплат по аліментам так і не здійснив. Оскільки ОСОБА_1 після відкриття виконавчого провадження - 10.06.2019 р. не зробив жодної виплати ні в погашення заборгованості по аліментам, ні поточних платежів, державний виконавець 16.10.2019 р., тобто більш ніж через 4 місяці, правомірно винесла оскаржувані постанови. Таким чином, дії та рішення старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у м. Харкові Ляхової Т.Б. повністю правомірні та відповідають вимогам Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши доводи, викладені боржником в обґрунтування скарги, заперечення учасників справи, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Враховуючи, що оскаржувані постанови скаржник отримав 02.12.2019 року, і звернувся до суду з цією скаргою у 10-тиденний строк, отже скаржником не пропущено строк на їх оскарження.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини, що виникли між сторонами виконавчого провадження, регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова перебуває виконавче провадження №59302815 з примусового виконання дубліката виконавчого листа №2018/2-4291/11 виданого 06.06.2019 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 800,00 грн. щомісяця, починаючи з 26.10.2011 р. і до її повноліття.

10.06.2019 старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Ляховою Т.Б. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №59302815 на підставі вказаного виконавчого листа №2018/2-4291/11 від 06.06.2019. Вказана постанова була направлена на адресу боржника, що підтверджується квитанцією Укрпошти.

В силу ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Таким чином, боржник вважається таким, що отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №59302815 від 10.06.2019 р. Більш того, неотримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження не тягне за собою визнання її протиправною.

У частині 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави, за яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, а саме якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Зокрема, боржник посилається на те, що державним виконавцем зроблено неправильний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, оскільки не враховано, що він добровільно сплачував аліменти на утримання дитини, що він проживав разом з дружиною та вони разом утримували дитину, а також державний виконавець фактично змінив розмір присуджених судом аліментів, також державний виконавець нарахував заборгованість за більш ніж три роки тощо.

Разом з тим, суд зазначає, що вказані підстави не є тими підставами, які тягнуть за собою повернення виконавчого документа стягувачу, тому вказані боржником обставини не впливають на можливість відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Основоположним принципом здійснення цивільного судочинства є закріплений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності, згідно з яким, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, якщо боржник вважає, що державним виконавцем здійснено неправильний розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, то він має право звернутися до суду зі скаргою чи позовом з вимогами щодо неправомірного розрахунку заборгованості із сплати аліментів. При цьому, навіть неправильний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів не впливає на правомірність відкриття виконавчого провадження, а це може бути підставою для нездійснення примусових виконавчих дій при відсутності заборгованості (не проведення звернення стягнення на майно, накладення інших обмежень тощо).

Посилання боржника на те, що стягувачем пропущений 3-х річний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Враховуючи, що платежі по сплаті аліментів є періодичними і встановлені до набуття дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому строк пред`явлення виконавчого листа №2018/2-4291/11 не минув, тому підстави для не відкриття виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно з ч. 5 ст. 37 вказаного Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

З огляду на вищезазначені положення Закону, посилання боржника на те, що виконавче провадження не могло бути повторно розпочате через повернення виконавчого листа №2018/2-4291/11 за заявою стягувача - є безпідставними.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державним виконавцем складено розрахунок заборгованості за виконавчим листом №2018/2-4291/11, згідно з яким заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів за період 26.10.2011 р. по 30.09.2019 р. складає 114 016,32 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів більше за шість місяців. Жодних платежів боржником не вчинено.

Згідно з відповідями від 11.06.2019 та 24.09.2019, відомості щодо боржника у Пенсійному фонді України, Державній фіскальній службі України щодо отримання пенсії, доходів відсутні.

16.10.2019 старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Ляховою Т.Б. в рамках ВП №59302815 винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

16.10.2019 старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Ляховою Т.Б. в рамках ВП №59302815 винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями готельними снарядами несмертельної дії.

16.10.2019 старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Ляховою Т.Б. в рамках ВП №59302815 винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

16.10.2019 старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Ляховою Т.Б. в рамках ВП №59302815 винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Вказані постанови надіслані боржнику, що підтверджується поштовим відправленням 325.

Згідно з ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Оскільки у боржника ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці (за період 26.10.2011 р. по 30.09.2019 р.), у зв`язку з чим державний виконавець мав законні підстави та відповідні повноваження для встановлення обмежень відносно боржника, передбачені ч. 9 ст. 71 вказаного Закону. 02.12.2019 боржником на прийомі державного виконавця надані пояснення щодо невиконання рішення суду, квитанцій або доказів сплати аліментних платежів боржнику - не надано.

Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 станом на 31.12.2019 року заборгованість складає 72005,50 грн.

Таким чином, боржником не зазначені обґрунтовані підстави для визнання протиправними та скасування вказаних обмежень відносно нього, заборгованість зі сплати аліментів боржником не погашена.

З системного аналізу викладених норм права слідує, що правовою підставою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження на дії/бездіяльність приватного виконавця є наявність порушення прав заявника неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю органами виконавчої служби.

Відповідно до п. 3 р. XIII «Інструкції з організації примусового виконання рішень» якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувану, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до абз. 3 п. 4 розділу XIII «Інструкції з організації примусового виконання рішень» тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розділу XVI «Інструкції з організації примусового виконання, рішень» тимчасові заходи, передбачені пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 Закону, припиняються у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі на підставі постанов державного виконавця про скасування таких заходів або закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1,2. 5. 7. 9. 10, 12, 14 частини першої статті 39 Закону.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 125 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов`язковими до виконання на всій території України.

За результатами дослідження наявних в матеріалах справи письмових доказів, з урахуванням наданих сторонами виконавчого провадження письмових пояснень, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги, оскільки під час здійснення виконавчих дій в рамках ВП №59302815 з примусового виконання дубліката виконавчого листа №2018/2-4291/11 виданого 06.06.2019 Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 800,00грн. щомісяця, починаючи з 26.10.2011р. і до її повноліття, зокрема при винесенні постанови від 10.06.2019 року про відкриття виконавчого провадження, постанови від 16.10.2019 року, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, постанови від 16.10.2019 року, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями готельними снарядами несмертельної дії, постанови від 16.10.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, постанови від 16.10.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки державний виконавець діяв у межах повноважень та на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень. З матеріалів справи вбачається, що станом на 31.12.2019 року заборгованість по аліментам в розмірі 72005,50 грн. боржником не сплачена, у зв`язку з чим суд вважає відсутність підстав для скасування обмежень та інших санкцій застосованих до ОСОБА_1 , у зв`язку з наявністю боргу по аліментним платежам.

За таких обставин, враховуючи вищенаведені обставини, відсутні правові підстави для задоволення заявлених вимог, у зв`язку з чим у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 206,263-265,447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у м. Харкові Ляхової Тетяни Борисівни, заінтересована особа ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено протягом п`яти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя -