Справа № 639/3160/20
Провадження № 2/639/1215/20
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Труханович В.В. за участю секретаря Безбородько І.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/3160/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

25 травня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відповідно до якої позивач просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 88 701, 61 грн., з яких проценти від суми позики в розмірі 49 567,29 грн., інфляційні витрати у розмірі 30 666,98 грн., 3% річних у розмірі 8 467,34 грн. Стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 870, 00 грн. та судовий збір.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 03.03.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики, що підтверджується розпискою, наданою відповідачем 03.03.2011 року. На виконання договору позики, позивач передав, а відповідач прийняв суму позики в розмірі 56 000 грн. та зобов`язався повернути зазначену суму до 01.05.2011 року.

В серпні 2012 року позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Відповідача про стягнення боргу на вищезазначеним договором позики.

За результатами розгляду Московським районним судом м. Харкова справи № 2027/12664/2012, вирішено стягнути з Відповідача суму боргу в розмір 56 000 грн., 2189 грн. в рахунок 3% річних, 1288 грн. в рахунок інфляції, 6165 грн. в рахунок відсотків відповідно до облікової ставки НБУ.

В подальшому, ОСОБА_2 23.09.2013 року до Жовтневого районного суду м. Харкова подано аналогічний позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 16 376, 33 грн., в тому числі, 10 000 грн. штрафу, проценти від суми позики у розмірі 4282,08 грн., інфляційні втрати в сумі 336,00 грн., суму трьох процентів річних у розмірі 1758,25 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.10.2013 року по справі № 639/8220/13-ц, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за договором позики відмовлено.

Після неодноразового перегляду зазначеного рішення суду, рішенням апеляційного суду Харківської області від 05.08.2014 року по даній справі, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.10.2013 року змінено, стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 проценти за користування чужими грошовими коштами у сумі 4282,08 грн., три процентів річних у розмірі 1758,25 грн., 336,00 грн. суми інфляційних втрат, а всього в розмірі 6 376,33 грн., в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Крім того, у зв`язку з фактичним невиконання рішення суду, 18.09.2014 ОСОБА_2 подано позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в частині штрафних санкцій (проценти від суми позики, інфляційні втрати, 3 % річних) на суму 13 057,74 грн. до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.11.2014 року по справі № 639/9148/14-ц, позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі. Зазначене рішення суду набрало законної сили.

Також, у зв`язку з фактичним невиконання рішення суду, 02.05. 15 ОСОБА_2 подано позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в частині штрафних санкцій (проценти від суми позики, інфляційні втрати, 3 % річних) на суму 26060,61 грн. до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.06.2015 року по справі № 639/4512/15-ц, позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі. Зазначене рішення суду набрало законної сили.

На теперішній час у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться зведене виконавче провадження № 54661868 з примусового виконання зазначених рішень суду.

Крім того, відповідач своїх грошових зобов`язань по сплаті боргу за договором позики не виконав.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання.

Таким чином, наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Таким чином, на думку позивача, станом на 14.05.2020 року у відповідача виник обов`язок сплати, а у позивача право донарахування процентів за користування грошовими коштами, інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з позовною заявою.

Представник позивачаІвлєва Н.М., яка діє на підставі довіреності від 10.047.2020 року, в судовому засіданні заявлений позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити.

Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, в судовому засіданні було встановлено що 03.03.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики, що підтверджується розпискою, наданою відповідачем 03.03.2011 року. На виконання договору позики, позивач передав, а відповідач прийняв суму позики в розмірі 56 000 грн. та зобов`язався повернути зазначену суму до 01.05.2011 року. (а.с. 9)

РішеннямМосковського районного суду м. Харкова від 03.09.2012 року стягнуто з відповідача суму боргу в розмір 56 000 грн., 2 189 грн. в рахунок 3% річних, 1 288 грн. в рахунок інфляції, 6165 грн. в рахунок відсотків відповідно до облікової ставки НБУ.

В подальшому, ОСОБА_2 23.09.2013 року до Жовтневого районного суду м. Харкова подано аналогічний позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 16 376, 33 грн., в тому числі, 10 000 грн. штрафу, проценти від суми позики у розмірі 4282,08 грн., інфляційні втрати в сумі 336,00 грн., суму трьох процентів річних у розмірі 1758,25 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.10.2013 року по справі № 639/8220/13-ц, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за договором позики відмовлено. (а.с. 38-40)

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 05 серпня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2013 року змінено.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за договором позики в частині стягнення процентів за користування грошовими коштами, трьох процентів річних та інфляційних витрат задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 проценти за користування грошовими коштами у сумі 4 282 грн., трьох процентів річних у розмірі 1 758, 25 грн. та 336 грн. суму інфляційних витрат, а всього на суму в розмірі 6 376, 33 грн.

В іншій частині рішення залишено без змін. (а.с. 41-43)

Крім того, у зв`язку з фактичним невиконання рішення суду, 18.09.2014 ОСОБА_2 подано позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в частині штрафних санкцій (проценти від суми позики, інфляційні втрати, 3 % річних) на суму 13 057,74 грн. до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.11.2014 року по справі № 639/9148/14-ц, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у сумі 13057 грн. 74 коп., що складається з процентів за користування грошовими коштами в розмірі 4381 грн. 79 коп. , з суми інфляційних витрат в розмірі 7065 грн, трьох процентів річних у розмірі 1610 грн. 95 коп.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 36-37)

Також, у зв`язку з фактичним невиконання рішення суду, 02.05. 15 ОСОБА_2 подано позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в частині штрафних санкцій (проценти від суми позики, інфляційні втрати, 3 % річних) на суму 26060,61 грн. до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Заочнимрішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.06.2015 року по справі № 639/4512/15-ц, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_3 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики у загальній сумі сумі 26 060 ( двадцять шість тисяч шістдесят) грн.61 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_3 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 260 ( двісті шістдесят ) грн. 62 коп. (а.с. 34-35)

14.02.2013 року державним виконавцем Земсковою В.С. Жовтневого відділу державної виконавчої служби ХМУ юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №36584840 про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу 56 000 грн, 2189 грн в рахунок 3% річних, 1288 грн. в рахунок інфляції, 6165 грн. в рахунок відсотків відповідно до облікової ставки НБУ, 656 грн. 43 коп. в рахунок судових витрат, а всього стягнути 66 299 грн.43 коп. (а.с. 12-17)

09.09.2014 року старшим державним виконавцем Мазій М.А. Жовтневого відділу державної виконавчої служби ХМУ юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45860986 про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 проценти за користування грошовими коштами у сумі 4282,00 грн., трьох процентів річних у розмірі 1758,36 грн, суму інфляційних витрат, а всього на суму в розмірі 6376,33 грн. (а.с. 22-25)

23.12.2014 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби ХМУ юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45950505 про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у сумі 13057,74 грн. (а.с. 18-21)

01.09.2015року старшим державним виконавцем Мазій М.А. Жовтневого відділу державної виконавчої служби ХМУ юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48577894 про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у загальній сумі 26 060,61 грн. та судовий збір у сумі 260,62 грн. (а.с. 26-28)

07.09.2017 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бєляєвим Максимом Володимировичем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, а саме, виконавче провадження № 36584840 за виконавчим листом № 2027/12664/12 від 24.01.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова та виконавче провадження №45860986 з примусового виконання виконавчого листа № 639/8220/13-ц виданого 03.09.2014року Жовтневим районним судом м. Харкова у зведене виконавче провадження №54661868. (а.с. 29-30)

07.09.2017 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бєляєвим Максимом Володимировичем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №45950505 за виконавчим листом Жовтневого районного суду м. Харкова №639/9148/14-ц від 18.12.2014р. до зведеного виконавчого провадження №54661868.

07.09.2017 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бєляєвим Максимом Володимировичем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 48577894 за виконавчим листом Жовтневого районного суду м. Харкова № 639/4512/15-ц від 17.08.2015р. до зведеного виконавчого провадження №54661868.

Судом було встановлено, що судові рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості знаходяться на виконанні в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), однак на час звернення позивача до суду у травні 2020 року з даним позовом зведене виконавче провадження №54661868 не закінчено, що підтверджується листом виконавчої служби, який міститься в матеріалах справи. (а.с. 85)

Таким чином, ОСОБА_3 своїх грошових зобов`язань по сплаті боргу за договором позики не виконав.

Положеннями статті 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Чинне законодавство України не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави для припинення зобов`язання визначено у статтях 599-601, 604-609 ЦК України.

Таким чином, наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Згідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписами частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частині 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідальність відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, станом на травень 2020 року у відповідача виник обов`язок сплати, а у позивача право донарахування процентів за користування грошовими коштами, інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Оскільки договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики ( ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком заборгованості, оскільки він відповідає вимогам закону.

Так, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки на рівні облікової ставки НБУ відповідно до ст. 1048 ЦК України у розмірі 49 567, 29 грн.

Формула розрахунку відсотків (сума позики) х (облікова ставка НБУ) : 365 днів х (кількість днів користування позикою).

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка - 30 %; період - 01.05.2015 - 27.08.2015) : 365 днів х (кількість днів прострочення 119) = проценти від суми позики за зазначений період - 5 477,26 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка - 27 %; період - 28.08.2015 - 24.09.2015) : 365 днів х (кількість днів прострочення 28) = проценти від суми позики за зазначений період - 1 159,89 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка - 22 %; період - 25.09.2015 - 29.10.2015) : 365 днів х (кількість днів прострочення 35) = проценти від суми позики за зазначений період - 1 181,37 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка - 22 %; період - 30.10.2015 - 17.12.2015) : 365 днів х (кількість днів прострочення 49) = проценти від суми позики за зазначений період - 1 653,92 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка - 22 %; період - 18.12.2015 - 28.01.2016) : 365 днів х (кількість днів прострочення 41) = проценти від суми позики за зазначений період - 1 417,64 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка - 22 %; період - 28.01.2016 -02.03.2016) : 365 днів х (кількість днів прострочення 35) = проценти від суми позики за зазначений період - 1 371,23 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка - 22 %; період - 03.03.2016 - 21.04.2016) : 365 днів х (кількість днів прострочення 50) = проценти від суми позики за зазначений період - 1 687,67 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка - 19 %; період - 22.04.2016 - 26.05.2016) : 365 днів х (кількість днів прострочення 35) = проценти від суми позики за зазначений період - 1 020,27 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка - 18 %; період - 27.05.2016 - 23.06.2016) : 365 днів х (кількість днів прострочення 28) = проценти від суми позики за зазначений період - 773,26 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 16,5 %; період - 24.06.2016 - 28.07.2016) : 365 днів х (кількість днів прострочення 35) = проценти від суми позики за зазначений період - 886,03 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 15,5 %; період - 29.07.2016 - 15.09.2016) : 365 днів х (кількість днів прострочення 49) = проценти від суми позики за зазначений період - 1 165,26 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 15 %; період - 16.09.2016 - 27.10.2016) : 365 днів х (кількість днів прострочення 42) = проценти від суми позики за зазначений період - 966,58 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 14 %; період - 28.10.2016 13.04.2017) : 365 днів х (кількість днів прострочення 157) = проценти від суми позики за зазначений період - 3 307,84 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 13 %; період - 14.04.2017 - 25.05.2017) : 365 днів х (кількість днів прострочення 42) = проценти від суми позики за зазначений період - 837,70 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 12,5 %; період - 26.05.2017 - 26.10 .2017) : 365 днів х (кількість днів прострочення 168) = проценти від суми позики за зазначений період - 3 221,92 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 13,5 %; період - 27.10.2017 - 14.12.2017) : 365 днів х (кількість днів прострочення 42) = проценти від суми позики за зазначений період - 869,92 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 14,5 %; період - 15.12.2017 - 25.01.2018) : 365 днів х (кількість днів прострочення 42) = проценти від суми позики за зазначений період - 934,36 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 16 %; період - 26.01.2018 - 01.03.2018) : 365 днів х (кількість днів прострочення 35) = проценти від суми позики за зазначений період - 859,18 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 17 %; період - 02.03.2018 - 12.07.2018) : 365 днів х (кількість днів прострочення 133) = проценти від суми позики за зазначений період - 3 468,93 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 17,5 %; період - 13.07.2018 - 06.09.2018) : 365 днів х (кількість днів прострочення 86) = проценти від суми позики за зазначений період - 2 309,04 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 18 %; період - 07.09.2018 - 25.04.2019) : 365 днів х (кількість днів прострочення 231) = проценти від суми позики за зазначений період - 6 379,40 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 17,5 %; період - 26.04.2019 - 06.06.2019) : 365 днів х (кількість днів прострочення 44) = проценти від суми позики за зазначений період - 1 181,37 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 17,5 %; період - 07.06.2019 - 18.07.2019) : 365 днів х (кількість днів прострочення 42) = проценти від суми позики за зазначений період - 1 127,67 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 17 %; період - 19.07.2019 05.09.2019) : 365 днів х (кількість днів прострочення 49) = проценти від суми позики за зазначений період - 1 278,03 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 16,5 %; період - 06.09.2019 - 24.10.2019) : 365 днів х (кількість днів прострочення 49) = проценти від суми позики за зазначений період - 1 240,44 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 15,5 %; період - 25.10.2019 - 12.12.2019) : 365 днів х (кількість днів прострочення 49) = проценти від суми позики за зазначений період - 1 165,26 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 13,5 %; період - 13.12.2019 - 30.01.2020) : 365 днів х (кількість днів прострочення 49) = проценти від суми позики за зазначений період - 1 014,90 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 11 %; період - 31.01.2020-12.03.2020) : 365 днів х (кількість днів прострочення 42) = проценти від суми позики за зазначений період - 708,82 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 10 %; період - 13.03.2020- 23.04.2020) : 365 днів х (кількість днів прострочення 42) = проценти від суми позики за зазначений період - 644,38 грн.

(Сума боргу - 56 000) х (облікова ставка 8 %; період - 24.04.2020-14.05.2020) : 365 днів х (кількість днів прострочення 21) = проценти від суми позики за зазначений період - 257,75 грн.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні збитки у розмірі 30 666, 98 грн.

Формула розрахунку інфляційних витрат (сума боргу) х (індекс інфляції, встановлений Державною службою статистики) = сума боргу.

Окрім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних за період з 01.05.2015 року по 14.05.2020 року у розмірі 8 467, 34 грн.

Формула розрахунку трьох відсотків річних (сума боргу 56 000, 00 грн.) х 3% річних : 365 днів х кількість днів прострочення 1 841 день) = 8 467, 34 грн.

Так, загальна сума грошових коштів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача станом на 14 травня 2020 року складає 88 701, 61 грн. (проценти розраховані на рівні облікової ставки НБУ 49 567, 29 грн. + інфляційні витрати 30 666, 98 грн. + 3 відсотки річних 8 467, 34 грн.)

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 870, 00 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Доказами того, що особа є адвокатом, виходячи з положень частини 1 статті 12, частини 1 статті 6 та статті 17 Закону № 5076 є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю в поєднанні з витягом з Єдиного реєстру адвокатів України (що може бути сформований і в електронному виді) на момент подання клопотання про відшкодування правової допомоги.

Згідно пунктів 1, 2, 6 частини 1 та частини 2 статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Згідно частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги можуть бути серед іншого: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер.

Відповідно до ст. 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України від 01 жовтня 1999 р. (далі Правила адвокатської етики), єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Статтею 34 Правил адвокатської етики передбачено, що адвокат має право, окрім гонорару, стягувати з клієнта кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення, якщо обов`язок клієнта з погашення цих витрат визначено угодою. В угоді про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов тощо), порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і т. ін.) та може бути визначений їх обсяг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Таким чином, на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всупереч зазначеним положенням закону представником позивача не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, а отже вони не підлягають стягненню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 23, 76-81, 82, 133, 141, 247, 265, ЦПК України, ст. ст. 526, 598, 625, 1046, 1047 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 88 701,61 грн. (вісімдесят вісім тисяч сімсот одна гривня 61 копійка), з яких: проценти від суми позики в розмірі 49 567,29 грн., інфляційні витрати у розмірі 30 666,98 грн., 3% річних у розмірі 8 467,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 887,01 грн. ( вісімсот вісімдесят сім гривень 01 копійка).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 04.12.2020 року.

Суддя В. В. Труханович