Справа № 523/6717/15-ц
Провадження №2-др/523/17/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

"24" березня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання спадкоємцем 4-ої черги, визнання права власності на 1/2 частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 03.03.2020р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4 , 1956 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю з 2006р.; про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцем 4-ої черги після померлого ОСОБА_4 , 1956 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; про визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна, а саме на квартиру АДРЕСА_1 були залишені без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Адвокат Суменко В.О., який представляв відповідачку ОСОБА_5 в судовому засіданні 03.03.2020р. подав заяву про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, в якій зазначив, що повний розрахунок витрати він надасть після завершення розгляду справи.

10.03.2020р. до суду надійшла заява від адвоката Суменко В.О., в якій він просив ухвалити додаткове рішення суду, яким стягнути з позивачки ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 у розмірі 9989 гривень 20 копійок.

Суд також враховує той факт, що рішенням суду від 03.03.2020р. не було ухвалено рішення щодо позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3

про можливість надати їй, ОСОБА_1 , спадкувати майно після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , 1956 р.н., померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкоємцем ОСОБА_6 , з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Кучмій В.В. подав заяву, в якій просив залишити заяву ОСОБА_5 про відшкодування судових витрат без задоволення.

Адвокат Суменко В.О. подав заяву, в якій просив розглянути заяву в його відсутності.

Судом встановлені наступні обставини справи

Так рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 03.03.2020р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4 , 1956 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю з 2006р.; про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцем 4-ої черги після померлого ОСОБА_4 , 1956 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; про визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна, а саме на квартиру АДРЕСА_1 були залишені без задоволення.

В остаточних позовних вимогах позивачка просила:

1. Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , 1956 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю з 2006 року.

2. Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцем 4-ої черги після померлого ОСОБА_4 , 1956 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

3. Надати позивачу можливість спадкувати майно після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , 1956 р.н., померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкоємцем ОСОБА_6 .

4.Визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину спадкового майна, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . (Т. АДРЕСА_3 , а.с. 2-3)

Отже судом не вирішено позовну вимогу щодо надання позивачці можливість спадкувати майно після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , 1956 р.н., померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкоємцем, що прийняв спадщину.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачка посилалась на те, що в останні роки свого життя ОСОБА_4 сильно хворів та не мав можливості себе самостійно обслуговувати, а тому вона надавала йому всю необхідну допомогу, а інші родичі взагалі йому не допомагали. Після смерті ОСОБА_4 вона організувала та оплатила його поховання, при цьому жодні родичі померлого їй не допомагали.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. (Т.1., а.с. 64-66)

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 був особою з інвалідністю 2-ої групи. (Т.1, а.с. 87)

З пояснень свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вбачається, що дійсно ОСОБА_1 в останні роки життя ОСОБА_4 йому допомагала, опікувалась його станом здоров`я.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що незважаючи на інвалідність, ОСОБА_4 був директором ТОВ «Крафтмарин», що підтверджується протоколом № 7 від 21.01.2008р., (Т.1, а.с. 200-203), та ТОВ «Юнимар» (Т.2. а.с.210-213)

Ухвалою суду від 26.02.2019р. по справі було призначено посмертну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз» УОЗ ООДА. Експертам поставити питання:

1. Які захворювання мав ОСОБА_4 , 1956 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_4 ) в період з 2006р. по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2

2. Чи перебував ОСОБА_4 , 1956 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_4 , враховуючі наявні у нього захворювання (в залежності від їх загострення або покращення) та вік у безпорадному стані, тобто чи потребував сторонньої допомоги та/або догляду в період з 2006р. по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до висновку посмертної судово-медичної експертизи, яка була проведена судовими експертами КУ «Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз» УОЗ ООДА було встановлено, що ОСОБА_4 був інвалідом другої групи, що робить неможливим повне самообслуговування без додаткових пристроїв чи допомоги сторонніх осіб, хоча і не перебував у безпорадному стані. Таким чином, ОСОБА_4 потребував сторонньої допомоги та догляду в період з 2006р. по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т.2, а.с. 142-152)

Отже висновком експертизи було встановлено, що ОСОБА_4 не перебував у безпорадному стані, а тому застосувати положення ч. 2 ст. 1259 ЦК України неможливо.

На підставі викладеного, суд вважає, що заявлені позивачкою позовні вимоги в частині надання можливості спадкувати майно після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , 1956 р.н., померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкоємцем ОСОБА_6 , спадкоємцями якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають залишенню без задоволення.

10.03.2020р. до суду надійшла заява від адвоката Суменко В.О., в якій він просив ухвалити додаткове рішення суду, яким стягнути з позивачки ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 у розмірі 9989 гривень 20 копійок.

В заяві адвокат посилається на наступні обставини.

Так, відповідно до Договору про надання правової допомоги від 09.06.2018р. №60 адвокат Суменко Вячеслав Олександрович (далі також - Адвокат) здійснив остаточний розрахунок розміру винагороди Адвоката за надання професійної правничої допомоги (далі - правнича допомога) Клієнту на стадії провадження в суді першої інстанції та відшкодування витрат, пов`язаних з її наданням, які очікує понести Клієнт у зв`язку із судовим розглядом даної цивільної справи.

Відповідно до ст.7 Закону України від 23.11.2018р. № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019р. встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1 921 грн.

Розмір винагороди за 1 годину роботи Адвоката за погодженням Клієнта з Адвокатом становить не більше 40 відсотків місячного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на час надання правничої допомоги та залежить від складності робіт/послуг (пункт 3.4 договору).

Так, для надання правничої допомоги згідно з Договором про надання правничої допомоги від 09.06.2018р. №60 адвокатом витрачено не менше ніж 13 (тринадцять) годин,

необхідних для досягнення бажаного результату у даній справі, що дістало свій вияв, зокрема, у наступних діях Адвоката:

-попереднє спілкування та зустріч з Клієнтом, надання Клієнту усної юридичної консультації, узгодження правової позиції у справі -1 (одна) година;

-проведення попереднього аналізу справи, збір інформації та документів, необхідних для ведення справи у суді -1 (одна) година;

-складання та подача до суду заяв із процесуальних питань, інших документів

процесуального характеру - 2 (дві) години;

-складання та подача до суду відзиву на позовну заяву - 3 (три) години;

участь у судових засіданнях в якості представника Клієнта -1 (одна) година;

-ознайомлення з матеріалами справи в суді -1 (одна) година;

-виготовлення та збирання інших доказів - 1 (одна) година;

-час, витрачений на вчинення Адвокатом інших дій, потреба у яких визначається

характером та специфікою даного цивільно-правового спору, зокрема, надання консультацій Клієнту, копіювання документів, вчинення Адвокатом окремих процесуальних дій поза судовим засіданням тощо -1 (одна) година;

-час, витрачений на проїзд транспортом загального користування від офісу Адвоката до місця надання правничої допомоги (у суді) та у зворотному напрямку, позапланове очікування Адвокатом початку судових засідань у зв`язку з їх затримкою тощо - 2 (дві) години.

Отже всього витрачено 13 годин *40% *1921=9989,20.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_10 подав заперечення, в якій зазначив, що відповідачкою не надано акт прийому-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг.

Верховний Суд у постанові від 17.01.2019 року у справі № 690/54/18 вказав, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для задоволення заяви про стягнення таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (постанова).

Вказані висновки викладені також в постановах Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі за №404/7619/18 (провадження №61-17654св19), від 12.06.2019 року у справі за №643/13728/16-ц (провадження №61-436св18), від 02.12.2019 року у справі за №712/13400/17 (провадження №61-46176св18) та узгоджуються із висновками що викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі за №826/1216/16.

В той же час, у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду по справі №648/1102/19 від 12.02.2020р. зазначено, що колегія суддів не погоджується із висновками суду апеляційної інстанції, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Враховуючу неоднозначну практику Верховного Суду з цього приводу, суд вважає, що необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом надавались послуги на підставі договору від 09.06.2018р., при цьому договором не передбачена безкоштовність надання адвокатських послуг.

В той же час, суд не погоджується з остаточним розрахунком часу надання правничої допомоги, який надав адвокат Суменко В.О..

Так вважає, що з розрахунку необхідно виключити час на виготовлення та збирання інших доказів 1 година, оскільки такі витрати фактично включаються до часу надання відзиву по справі, а також час, витрачений на проїзд транспортом загального користування від офісу Адвоката до місця надання правничої допомоги (у суді) та у зворотному напрямку, позапланове очікування Адвокатом початку судових засідань у зв`язку з їх затримкою- 2 години, оскільки такі витрати часу є недоведеними.

Отже судом приймаються до уваги розрахунок, виходячи з 10 годин *40% *1921= ?7 684? гривні.

Керуючись ст.ст. 133,137, 246 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення по справі, згідно якого

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині надання можливості спадкувати майно після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , 1956 р.н., померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкоємцем ОСОБА_6 спадкоємцями якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - залишити без задоволення у повному обсязі.

2.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , іпн. НОМЕР_1

на користь

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_2

судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі ?7 684? гривні.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя:

Повний текст рішення складено та підписано 24.03.2020