Справа № 333/1646/14
Провадження № 6/333/41/20
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,

заявника ОСОБА_1 , його представника адвоката Філіної Є.В., представника заінтересованої особи Лаврухіної Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, матеріали за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України громадянину України, заінтересована особа: Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), стягувач: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

22.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України громадянину України, в обґрунтування якої зазначив наступне.

За поданням Комунарського ВДВС ЗМУЮ, в рамках виконавчого провадження № 44531827 по виконанню виконавчого документу № 333/1646/14-ц від 08.08.2014 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 2 070 273 грн. 58 коп., ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2015 року ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, а саме встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань за виконавчим документом. В ухвалі суду зазначено, що 28.08.2014 року заступником начальника Комунарського ВДВС ЗМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника ОСОБА_1 у визначеному законодавством порядку під особистий підпис. Однак, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, яке на теперішній час знаходиться у провадженні головного державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, будь-якої постанови про відкриття виконавчого провадження не виявлено. Однак, на титульній сторінці ВП № 1326/2 (номер за ЄДРВП: 51689991) встановлено дату передання до виконавчого провадження 16.07.2016 року. Також, ОСОБА_1 стверджує, що з вищевказаною постановою він не ознайомлювався. Також, в матеріалах справи ВП відсутня і ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2015 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. Суд розглянув подання без участі ОСОБА_1 , копію ухвали суду він не отримував, державним виконавцем він не повідомлявся про накладення заборони перетину кордону. Лише, 23.06.20015 року під час спроби перетину кордону ОСОБА_1 на підставі рішення про відмову у перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку виданого інспектором ПС впс «Вільхуватка» Харківського прикордонного загону, стало відомо, що на підставі вищевказаної ухвали суду тимчасово обмежений у праві виїзду з України з 15.04.2015 року по 01.01.2010 року. Приблизно 05.06.2018 року до ТОВ «А.І.С. ТРАНС» надійшла постанова про примусове виконання виконавчого листа № 333/1646/14-ц від 08.08.2014 року.

Заявник ОСОБА_1 зазначає, що він офіційно працевлаштований на посаді головного бухгалтера ТОВ «А.І.С. ТРАНС», починаючи з червня та по сьогоднішній день, з його заробітної плати йде відрахування із заробітної плати у розмірі 20 % щомісячно. ОСОБА_1 зазначає, що він не має на меті умислу ухилитися від виконання судового рішення. Окрім цього, він має постійне місце мешкання за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 , та не переховується від державної виконавчої служби. 12.01.2020 року ОСОБА_1 хотів виїхати за межі України, за для відвідування на новорічні свята родичів, які мешкають у Російській Федерації, адже був впевнений, що з 01.01.2020 року він має право перетинати державний кордон, однак рішенням старшого інспектора пк 3 группи іпк віпе «Гоптівка» впс «Дергачі» винесено рішення про відмову в перетині державного кордону України. Повернувшись в м. Запоріжжя, йому стало відомо про повний текст ухвали суду. Таким чином, через обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі території України заявник позбавлений можливості відвідувати свою родину. Заявник зазначає, що законодавством України передбачено обмеження у праві громадянина у виїзду за межі території України, не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд заяви.

19.02.2020 року позивач по справі ОСОБА_2 надала суду заяву, в якій зазначила, що проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечує, оскільки залишок непогашеної суми заборгованості станом на 01.02.2020 року становить 2 054 405 грн., вважає, що дозвіл на право на виїзд за кордон останньому може бути відновлений при умові погашення заборгованості за виконавчим листом № 333/1664/14-ц від 08.08.2014 року.

03.03.2020 року представник заінтересованої особи надав суду відзив на заяву, в якому просить відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України, що застосовано згідно з ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2015 року у справі № 333/1646/14-ц, в повному обсязі, посилаючись на те, в примусовому порядку з заробітної плати боржника ОСОБА_1 згідно з постановою № 51689991 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.06.2018 року було стягнуто грошову суму 7 009 грн. 59 коп.,та скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 може призвести в подальшому до невиконання ним рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя по виконанню виконавчого документу № 333/1646/14-ц від 08.08.2014 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 2 070 273 грн. 58 коп., що у наслідку порушить право стягувача за виконавчим листом. Крім того, зазначив, що 18.07.2016 року виконавчий лист № 333/1646/14-ц від 08.08.2014 року надійшов на виконання до Комунарського ВДВС вже третє, про що свідчать відмітки державного виконавця на виконавчому документі та довідки з ВП-спецрозділ. Вперше виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 333/1646/14-ц було відкрито на підставі постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 44531827 від 28.08.2014 року. 28.09.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999 року (у редакції, що діяла на момент примусового виконання рішення суду). Отже в рамках виконавчого провадження № 44531827 державний виконавець звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 . Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2015 року подання було задоволено, тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя по виконанню виконавчого документу № 333/1646/14-ц від 08.08.2014 року виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу 2 070 273 грн. 58 коп. Крім того, представник зазначив, що ОСОБА_1 було раніше відомо про наявність ухвали суду про заборону перетину кордону, він її оскаржив та 23.11.2015 року ухвалою апеляційного суду Запорізької області, ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2015 року було залишено без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , його представник адвокат Філіна Є.В. підтримали заяву та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Лаврухіна Ю.В. заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 , надала суду пояснення, аналогічні викладеним у відзиві.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до наступних висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають справи, визначені у частині 1 цієї статті в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у розмірі 1 318 350 грн., суму відсотків за користування позикою у розмірі 748 482 грн. 58 коп. та судові витрати у розмірі 3 441 грн. Рішення набуло законної сили 01.07.2014 року.

08.08.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 333/1646/14-ц, який неодноразово було пред`явлено до виконання, про що свідчать відмітки державного виконавця на ксерокопії виконавчого листа та витяг з Державного реєстру виконавчого провадження.

19.07.2016 року постановою державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ Скорицею Т.А. відкрито виконавче провадження (ВП № 51689991) по виконанню виконавчого листа № 333/1646/14-ц.

14.10.2014 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

17.03.2015 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя, подання заступника начальника Комунарського ВДВС ЗМУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 задоволено, тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя по виконанню виконавчого документу: 333/1646/14ц від 08.08.2014 року виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу 2 070 273 грн. 58 коп.

23.11.2015 року ухвалою апеляційного суду Запорізької області, апеляційну скаргу відхилено, ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2015 року в цій справі залишено без змін.

На даний час, рішення суду не виконано, виконавчий документ перебуває на виконанні у Комунарському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

З урахуванням ч. 6 ст. 441 ЦПК України, суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Згідно з ч. 5-8 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи управі виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Тобто, вирішуючи питання про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України суд повинен з`ясувати наявність обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Заявник вказує про часткове погашення боргу за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2014 року у вигляді щомісячного відрахування з його заробітної плати у розмірі 20 %, тому вважає, що за таких обставин відпали підстави для обмеження у його праві виїзду за межі України.

Судом встановлено, що згідно з постановою № 51689991 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.06.2018 року з ОСОБА_1 було стягнуто грошову суму в розмірі 7 009 грн. 59 коп., однак приходить до висновку, це не свідчить про те, що ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання, покладені на нього вищевказаним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя по виконанню виконавчого документу № 333/1646/14-ц від 08.08.2014 року у розмірі 2 070 273 грн. 58 коп.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_1 скористався своїм законним правом, передбаченим ЦПК України та оскаржив до апеляційного суду Запорізької області ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2015 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 , яка 23.11.2015 року ухвалою апеляційного суду Запорізької області, була залишена без змін.

В ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 23.11.2015 року, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду першої інстанції, враховуючи, що про необхідність виконання судового рішення був ознайомлений, однак тривалий час борг залишається непогашеним. Таким чином наявні підстави для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зазначених зобов`язань, оскільки сума боргу є значною. Також, колегія суддів зробила висновок про свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань по сплаті ОСОБА_2 суми боргу.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність на тепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

З урахуванням дати ухвалення Комунарським районним судом м. Запоріжжя судового рішення, понад 5 років, тривалості виконання рішення суду, великої суми заборгованості та її суттєвості, посилання заявника, як на підставу для скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України, потреба у відвідуванні родичів закордоном, про перерахування ним на виконання судового рішення лише 7 059 грн. 59 коп. із загальної суми богу 2 070 273 грн. 58 коп., не можна оцінити як підстави для скасування встановленого обмеження, оскільки це створенні формальні підстави для задоволення заяви боржника, без дійсного намагання виконати судове рішення.

ОСОБА_1 не надано доказів про відсутність боргу за вищевказаним рішенням суду, на даний час, рішення суду не виконано у повному обсязі, виконавчий документ перебуває на виконанні у Комунарському відділі державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а також враховуючи значну суму боргу, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України громадянину України, заінтересована особа: Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), стягувач: ОСОБА_2 відмовити.

Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, що передбачено ч. 8 ст. 441 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Відповідно до п. п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст складено 03 березня 2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик