У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі судді Калініченко О.Б., розглянувши клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про звільнення від сплати судового збору в цивільний справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, перевіривши виконання вимог статей 175, 177 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 3230,39 грн.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, ціна позову у цьому випадку становить 3230,39 грн., а розмір судового збору відповідно 2102 грн.

При зверненні до суду позивачем судовий збір не сплачено, подано клопотання про звільнення від його сплати з посиланням на ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Таким чином, нормами ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, але не обов`язок щодо звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачем.

Також зазначеними нормами встановлено, що суд при розстроченні сплати судового збору повинен врахувати майновий стан позивача. Отже, основна умова, за якою може мати місце відстрочка чи розстрочка, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений суду достовірними доказами.

В пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 81 (136) ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто, фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом у зазначених вище нормах дій є врахування ним майнового стану сторони.

Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону, тобто в даному випадку на позивача.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження свого скрутного майнового стану позивачем суду не надано.

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 цього Закону, є врахування ним майнового стану сторін та лише за наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Однак підстави, з яких позивач просить звільнити його від сплати судового збору, нормами даного закону не передбачені.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначені позивачем обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на наведене, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачу слід відмовити.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про звільнення від сплати судового збору в цивільний справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: