Справа № 362/7168/18
Провадження № 4-с/362/4/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

14.12.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання Чорної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сидорова Артема Ігоровича на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 р. представник ОСОБА_1 адвокат Сидоров А.І. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Очеретян І.О., старшого державного виконавця державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Маріуца Т.В., в якій просить визнати протиправними дії державного виконавця в частині відкриття виконавчого провадження та зобов`язання державного виконавця скасувати постанову про відкриття провадження №53031569 від 02.12.2016 р., скасувати рішення державного виконавця Васильківського МО ВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні №53031569, а саме: постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20.02.2017 р., постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 14.03.2017 р. та заявку на реалізацію арештованого майна від 05.05.2018 р.; скасувати рішення державного виконавця державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні №30972340, а саме: постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.03.2016 р., постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 16.03.2016 р. та постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.03.2016 р. Зазначивши, що він не отримував ані копії постанови про відкриття виконавчого провадження, ані копії судового рішення на підставі якого було видано виконавчий лист, щодо якого відкрито виконавче провадження. Крім того, зазначає, що державним виконавцем було порушено порядок дій під час передачі виконавчого провадження від одного органу до іншого.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сидоров А.І. в судовому засіданні скаргу підтримав скаргу з причин викладених в письмових поясненнях.

Інші сторони по справі в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду скарги відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

За ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано у розділі VII ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організаційно-правові засади здійснення примусового виконання судових рішень врегульовано законодавцем у Законі України «Про виконавче провадження».

Як зазначено в п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом достовірно встановлено, на виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 90490 дол. США та 70944,11 грн. банком було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1110/2010 до Державної виконавчої служи Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Постановою від 22.12.2010р. ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1110/2010.

В результаті вжитих державним виконавцем, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавчих дій, було встановлено, що в боржника відсутнє майно на яке, можливо звернути стягнення, окрім однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Маріуца Т.В. керуючись п.10 ч.І ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виніс Постанову від 16.03.2016р. про закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого листа №2-1110/2010 до ВДВС Васильківського РУЮ у Київській області за місцезнаходженням майна.

02.12.2016р. до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві надійшов виконавчий лист № 2-1110/2010, виданий 07.08.2010 року Васильківським міськрайонним судом Київської області, а також постанова про закінчення виконавчого провадження від 16.03.2016 року винесена в порядку п.10. ч. І ст.49 ЗУ « Про виконавче провадження» ( редакції від 21.04.1999 року) в якій встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником зареєстрована квартира кв. АДРЕСА_2 , що за територіальністю належить до Васильківського МР ВДВС Київської області.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції від 02.04.2012 року № 512/5 п.3.16 розділу III «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» станом на 16.03.2016 року у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження» у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає причини направлення виконавчого документа за належністю, повідомляє про проведені виконавчі дії (якщо стягнення проведено частково, зазначається про фактично стягнену суму коштів), якщо боржник відсутній, вказується дата складання акта про відсутність боржника. До копії постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець додає також постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів у разі їх наявності.

Виходячи з вище викладеного, а також враховуючи, що на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження старший державний виконавець Голосіївського районного управління юстиції Маріуца Т.В керувався нормами ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р., що втратив чинність лише з 05.10.2016 р. з прийняттям нового ЗУ «Про виконавче провадження від 02.06.2016 р.

Виходячи з вище викладеного, а також враховуючи, що на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження старший державний виконавець Голосіївського районного управління юстиції Маріуца Т.В керувався нормами ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р., що втратив чинність лише з 05.10.2016 р. з прийняттям нового ЗУ «Про виконавче провадження від 02.06.2016 р.

02.12.2016 р. старшим державним виконавцем Васильківського МР ВДВС Очеретяної І.О. згідно супровідної Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві з штампом вих. № 32599 від 05.10.2016 року та постанови про закінчення виконавчого провадження винесеної 16.03.2016 року в порядку п. 10. ч.І ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», було прийнято рішення відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1110/2010, виданого 07.08.2010 року Васильківським міськрайонним судом Київської.

Згідно ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. п.6 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень» рішення , які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження»

Згідно п.1 ч.4 ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., який набрав чинності 05.10.2016 р. порядок передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції від 02.04.2012 року №512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» п.9 Розділу V Про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження.

А тому зміни щодо передачі матеріалів виконавчого провадження відповідно до п.9 Розділу V року «Про затвердження Інструкції з організаціїпримусового виконання рішень» набули чинності разом із набрання чинності ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Як вбачається з виконавчого провадження, майно боржника, а саме однокімнатна квартира загальною площею 63,5 кв.м., житлова площа 27,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , була реалізована в рамках виконавчого провадження №53031569 ДП «Сетам» на публічних торгах.

За змістом ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч.2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Відповідно до роз`яснень наданих в п.18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, суд вважає, що скарга є не обґрунтованою, доводи стягувача спростовуються матеріалами виконавчого провадження, а сам скаржник звертаючись до суду не надав належних доказів, які саме дії чи бездіяльність державного виконавця та в який спосіб порушують його права. В ході судового розгляду встановлено, що державним виконавцем вчинялися виконавчі дії відповідно до закону, у межах повноважень та у спосіб передбачений законом, чого не спростовують доводи скаржника, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання представника ПАТ АБ «Укргазбанк» про залишення скарги без розгляду з причин пропуску строку, встановленого законом, на подання зазначеної скарги, проте суд не приймає до уваги підстави зазначені в клопотанні, оскільки суд відмовляє у задоволенні скарги у зв`язку з її необґрунтованістю.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 18, 22 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.447, 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Сидорова Артема Ігоровича на дії державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Кравченко