КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 752/26889/19 Головуючий у суді першої інстанції: Чередніченко Н. П.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4263/2020 Доповідач: Гаращенко Д. Р.

26 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Гаращенка Д. Р.

суддів Невідомої Т. О., Пікуль А. А.

при секретарі Гавриленко М. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою керівника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПАЛЛАДІУМ" Безушка В.М. на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 грудня 2019 року про відмову в забезпеченні позову у справі за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПАЛЛАДІУМ" про забезпечення позову у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПАЛЛАДІУМ" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів та процентів за користування ними,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАЛЛІУМ» (далі ОСББ « ПАЛЛАДІУМ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів та процентів за користування ними.

26 грудня 2019 року ОСОБА_3 керівник ОСББ "ПАЛЛАДІУМ" подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову в якій просив накласти арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , та заборонити ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти будь - які дії з зазначеним нежитловим приміщенням; зобов`язати ОСОБА_1 передати на зберігання оригінали правовстановлюючих документів (технічний паспорт) на зазначене нежитлове приміщення ОСББ «ПАЛЛАДІУМ».

В обґрунтування заяви зазначив, що позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення безпідставно набутих коштів та процентів за користування ними. Вважає, що невжиття таких заходів може істотно унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 грудня 2019 року у задоволені заяви про забезпечення позову було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 керівник ОСББ "ПАЛЛАДІУМ", подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу від 30 грудня 2019 року про відмову в забезпеченні позову, та постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції не повно та неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали.

Предметом позову є стягнення безпідставно набутих коштів відповідачем.

Забезпечення позову, не спричинить шкоди відповідачу, оскільки нежитлове приміщення АДРЕСА_2 не є місцем проживання останнього, а у разі їх продажу чи надання в оренду, для позивача може бути ускладнено або унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 153 ЦПК України, чим порушив строки розгляду заяви про забезпечення позову, а надані представником позивача докази не прийняв до уваги.

В судовому засіданні апелянт та його адвокат підтримали апеляційну скаргу, просили ухвалу суду першої інстанції скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити.

Адвокат Єрмаков М.В.- представник ОСОБА_1 заперечував проти апеляційної скарги, просив ії відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення безпідставно набутих коштів та процентів за користування ними в розмірі 723 605,00 грн., вказуючи, що відповідач безпідставно набула кошти, які належали позивачу та не повернула їх.

26 грудня 2019 року ОСОБА_3 керівник ОСББ "ПАЛЛАДІУМ" звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову про обмеження та заборони відповідачу вчинити певні дії, враховуючи те, що відповідач може продати чи здати в оренду майно на яке позивач просив накласти арешт, що може призвести до ускладенення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не наведено обґрунтованих підстав для застосування заходів забезпечення позову, відсутнє обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому ускладнити чи зробити виконання рішення суду неможливим.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до рекомендацій викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів.

При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його, тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія судів, аналізуючи матеріали справи, вважає, що доводи апелянта щодо існуючого ризикуневиконання чи ускладнення виконання рішення суду є обґрунтованими, та доведеними.

Додані апелянтом докази, явно свідчать про те, що відповідач здійснює відповідні дії для реалізації майна на яке позивач просив накласти арешт, як забезпечення свого позову.

Майно, на яке позивач просить накласти арешт належить відповідачу на праві власності і не є місцем проживання відповідача.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням доводів апелянта апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, в частині накладення арешту на нежитлове приміщення 701 (творча майстерня), по АДРЕСА_2 .

Колегія суддів вважає, що даний вид забезпечення позову не перешкоджає веденню господарської та підприємницької діяльності відповідачем за винятком вчинення дій спрямованих на відчуження такого майна і є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Вимоги позивача в частині забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та іншим особам вчиняти певні дії щодо належного відповідачу майна, та зобов`язання відповідача передати позивачу на зберігання правовстановлюючі документи на приміщення на думку колегії задоволенню не підлягають.

На думку колегії зазначені вимоги порушують право власності відповідача володіти своїм майном та документами на зазначене майно.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Безушка В.М . керівника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПАЛЛАДІУМ" підлягає задоволенню частково, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 30 грудня 2019 року підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу керівника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПАЛЛАДІУМ" Безушка В.М. задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 грудня 2019 року скасувати, та постановити нову.

Заяву керівника ОСББ "ПАЛЛАДІУМ" Безушка В.М. про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нежитлове приміщення 701 (творча майстерня), площею 99, 7 кв.м. по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, яке належіть на праві власності ОСОБА_1 .

Стягувач : Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПАЛЛАДІУМ "

Боржник : ОСОБА_1

Ухвала про накладення арешту є виконавчим документом.

Строк пред`явлення до виконання три роки.

Ухвала підлягає негайному виконанню

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду з підстав визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2020 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль