Провадження №22-ц/812/1484/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2020 року м. Миколаїв

справа № 2-1547/10

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Локтіонової О.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Цуркан І.І.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (далі - ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС») про заміну сторони у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва, постановлену 16 червня 2020 року під головуванням судді Рум`янцевої Н.О., повний текст ухвали складений цього ж дня,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулось до суду з заявою про заміну сторони у справі, обґрунтовуючи її тим, що в Ленінському районному суді м. Миколаєва перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

13 травня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» укладено договір № 2245/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» належні Банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), в тому числі, за кредитним договором № 0, укладеним із ОСОБА_2 , та договором поруки, укладеним із ОСОБА_1 для забезпечення кредитного договору № 0.

Посилаючись на п.1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 516 ЦК України, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» просило залучити їх до участі у справі № 2/1547/10, як правонаступника позивача ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2020 року замінено сторону у справі: з АТ «Дельта Банк» на ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність ухвали суду, просила її скасувати та постановити нову, якою заяву ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну сторони у справі залишити без задоволення.

Апелянт зазначає, що ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» не є фінансовою установою, а відступлення права вимоги за кредитним договором на користь нефінансової установи суперечить ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України. Також зазначає, що згідно п.2 Договору про відступлення прав вимоги від 13 травня 2020 року до нового кредитора переходить право вимоги не раніше моменту отримання ПАТ «Дельта Банк» у повному обсязі за це коштів, проте доказів цього ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» не надало, а тому до останнього і не перейшло право вимоги. Крім того, заява про заміну сторони у справі підписана представником Пивоваровим В.І., який діє від імені ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» на підставі довіреності, що підписана директором ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», однак належних доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала довіреність, надано не було.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник апелянта адвокат Данилова К.Ю. підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення справи не надходило.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у червні 2009 року акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк" (до зміни назви - АКІБ "УкрСиббанк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 07 серпня 2007 року позивачем на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 ОСОБА_2 надано кредит в іноземній валюті у розмірі 38 000 доларів США строком на 10 років під 13,5 % річних. Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов`язань за указаним кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_2 передав в іпотеку АКІБ "УкрСиббанк" належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 . Також 07 серпня 2007 року у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 0, відповідно до умов якого остання зобов`язалась відповідати перед Банком за неналежне виконання позичальником кредитних зобов`язань. У зв`язку з неналежним виконанням кредитних зобов`язань станом на 12 травня 2009 року утворилась заборгованість у розмірі 38 657 доларів США, що еквівалентно 296 789,87 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2010 року позов АКІБ "УкрСиббанк" задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2017 року вказане заочне рішення скасовано, призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Миколаївської області від 16 травня 2018 року та постановою Верховного Суду від 15 серпня 2019 року, замінено позивача ПАТ "УкрСиббанк" на ПАТ "Дельта Банк" у зв`язку із відступленням права вимоги за кредитним договором № 0 від 07 серпня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 08 грудня 2011 року, укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк".

15 червня 2020 року ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у справі шляхом їх залучення у якості правонаступника позивача у зв`язку із відступленням ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором № 0, укладеним із ОСОБА_2 , та договором поруки, укладеним із ОСОБА_1 , для забезпечення кредитного договору № 0, на підставі договору від 13 травня 2020 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2020 року замінено сторону у даній цивільній справі: з АТ «Дельта Банк» на ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС».

Задовольняючи заяву ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» суд першої інстанції встановив, що 13 травня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» укладено договір № 2245/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» належні Банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами , договорами поруки та договорами застави (іпотеки), в тому числі за кредитним договором № 0 та договорами забезпечення по кредиту, а тому існують передбачені законом підстави для заміни сторони у справі її правонаступником.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Заміна особи в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене договором.

Згідно ч. 1ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Таким чином, зважаючи на положення законодавства і встановивши, що ПАТ «Дельта Банк» 13 травня 2020 року на підставі договору про відступлення права вимоги передало свої права вимоги за кредитним договором № 0, укладеним із ОСОБА_2 , та договором поруки, укладеним із ОСОБА_1 для забезпечення кредитного договору № 0, а ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло такі права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну позивача його правонаступником у даній цивільній справі.

Посилання апеляційної скарги на те, що до ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» не перейшло право вимоги, оскільки доказів отримання ПАТ «Дельта Банк» у повному обсязі коштів від ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» за придбані права вимоги не надано, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, згідно п.2 Договору про відступлення прав вимоги від 13 травня 2020 року до ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» у день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання ПАТ «Дельта Банк» у повному обсязі кошти відповідно до п. 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами.

Підпунктом 4.1. пункту Договору передбачено, що ціна Договору сплачується Новим кредитором, тобто ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор.

Відповідно до п. 14 цього Договору він набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін та нотаріального посвідчення.

Таким чином, враховуючи, що Договір було підписано сторонами та нотаріально посвідчено 13 травня 2020 року, то на цю дату ПАТ «Дельта Банк» вже були отримані у повному обсязі кошти від ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» в розмірі ціни Договору.

Отже, встановлені обставини свідчать про те, що за Договором № 2083/К відбулось наступництво у матеріальних правовідносинах, а саме ПАТ "Дельта Банк" вибув з правовідносин за грошовими зобов`язаннями відповідачів з передачею права вимоги до них новому кредитору ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС", а останній з підписанням відповідного Договору про відступлення права вимоги з Додатками до нього, сплатою вартості придбаного портфелю за протоколом відкритих торгів, до складу якого входять вимоги до відповідачів, набув право вимоги до цих боржників.

Доводи апеляційної скарги, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь нефінансової установи суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, судова колегія до уваги не приймає враховуючи нижчевикладене.

Так, постановою Правління Національного банку України від 2 березня 2015 року № 150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) 2 березня 2015 прийнято рішення № 51 про запровадження з 3 березня 2015 року тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду.

За даними протоколу електронного аукціону № UA-EA-2020-03-24-000001-b від 14 квітня 2020 року, де були виставлені активи ПАТ "Дельта Банк", за результатами проведеного аукціону переможцем торгів стало ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС". 13 травня 2020 року на виконання цього протоколу між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" було укладено договір відступлення прав вимоги № 22453/К, за яким ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" прийняло у власність право вимоги до позичальників, заставодавців, майнових та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами, та на інших підставах, наведених в додатках, в тому числі Додатку № 1, що містить Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, серед яких зазначено кредитний та іпотечний договори від 07.08.2007 року, укладені із ОСОБА_2 , та договір іпотеки від цієї ж дати, укладений із ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 190-191).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 вказано, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину (стаття 204 ЦК України), дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Такий же висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у цій справі (№ 916/2286/16).

Отже встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Укладений ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» договір відступлення права вимоги у встановленому порядку не оспорюється та його не визнано недійсним, нікчемність його також не встановлена, у зв`язку з чим посилання апелянта на те, що ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах не можуть бути прийняті до уваги.

За такого, при вирішенні питання щодо заміни сторони у справі правонаступником не може бути застосована правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2020 року у справі № 638/22396/14, на яку посилалася представник апелянта у суді апеляційної інстанції, оскільки предметом спору у тій справі є визнання договору про відступлення прав недійсним.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги з приводу відсутності повноважень у представника заявника адвоката Пивоварова В.І. - на здійснення представництва в суді та підписання заяви про заміну сторони у справі від імені ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», оскільки представник ОСОБА_3 діяв на підставі довіреності, підписаної директором ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» ОСОБА_4 , повноваження якого на вчинення дій від імені Товариства підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань (т.2 а.с. 231, 232).

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України

Головуючий суддя: В.В. Коломієць

Судді О.В. Локтіонова

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складено 11 грудня 2020 року