РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Шеремети Г.І.

присяжних Троценко М.Ю., Яремко М.З.

за участю секретаря с/з Козак О.В.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Личаківський ВП ГУ НП у Львівській області (місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул.Романчука, 18) про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Просила визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , безвісно відсутнім.

Заяву мотивує тим, що ОСОБА_3 є її рідним сином, проживав та був зареєстрований разом із заявником за адресою АДРЕСА_2 . Крім того, ОСОБА_3 є співвласником квартири за вказаною адресою. В травні 2009 року ОСОБА_3 був доставлений в Личаківський відділ поліції ГУ НП у Львівській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. З відділу поліції син додому не повернувся, на сьогоднішній день додому не повертався та місце його по перебування матері, заявнику по справі, не відоме. Знайомим та родичам ОСОБА_3 місцезнаходження останнього невідоме також. Крім того, з травня 2009 року ОСОБА_3 оголошений у державний розшук, про що заведено ОРС категорії «Розшук». Визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім необхідно заявнику для вирішення питання зняття останнього з реєстрації за останнім відомим його місцем проживання і оформлення субсидій, оскільки заявник є пенсіонером, розмір пенсії є мінімальним, часто хворіє, а відтак значна частка пенсії витрачається на ліки. А тому заявник звернувся до суду з відповідною заявою, яку просить задоволити.

Представник заявника в судовому засіданні підтримала подану заяву з підстав, наведених у ній та просила таку задоволити. Додатково пояснила, що протягом часу з дня зникнення ОСОБА_3 заявник ОСОБА_2 не зверталася до органів поліції з цього приводу, оскільки остання вважає, що розшук такого і так провадиться органами поліції, оскільки сина оголошено в державний розшук.

Представник заінтересованої особи Личаківський ВП ГУ НП у Львівській області у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду був повідомлений належним чином.

Ухвалою судді від 05.11.2020 року заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито.

Заслухавши пояснення представника заявника, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,308 ЦПК України, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.43 ЦК України встановлено загальні засади визнання фізичної особи безвісно відсутньою, зокрема частиною першою вказаної статті передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно ч.3 ст.43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:

а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;

б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;

в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;

г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою».

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується долученими до матеріалів справи письмовими документами (а.с.7-10).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та є співвласником Ѕ частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Обгрунтовуючи мотивованість та підставність подачі вказаної заяви, заявник зазначає про те, що з травня 2009 року її син, ОСОБА_3 будучи доставленим в Личаківський відділ поліції ГУ НП у Львівській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, з відділу поліції додому не повернувся, на сьогоднішній день місце його по перебування їй не відоме. Крім того, з травня 2009 року син, ОСОБА_3 , оголошений у державний розшук, про що заведено ОРС категорії «Розшук».

Заявлені вимоги обґрунтовує лише одним доказом: письмовим документом - відповіддю з Личаківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, датованою 23.07.2020 року (а.с.4), згідно якого встановлено, що 14 травня 2009 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошений у державний розшук, про що заведено ОРС категорії «Розшук».

Оцінюючи вказану відповідь на предмет її належності як доказу в обгрунтування заявлених вимог, то суд приходить до висновку, що такою не може бути підтверджено того, що особа є безвісно відсутньою, тобто такою, про яку протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Натомість суд вважає, що перебування особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в державному розшуку свідчить про ухилення останньої від кримінальної відповідальності за вчинене.

Крім того, з пояснень представника заявника, даних в судовому засіданні, встановлено, що протягом часу з дня зникнення ОСОБА_3 заявник ОСОБА_2 не зверталася до органів поліції з цього приводу, оскільки остання вважає, що розшук такого і так провадиться органами поліції, оскільки сина оголошено в державний розшук.

Інших документів на підтвердження мотивованості заявлених вимог заявником до матеріалів справи не додано та клопотань про витребування таких не заявлено.

У відповідності до положень ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи

Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що в судовому засіданні не знайшли свого документального підтвердження покликання заявника про безвісну відсутність ОСОБА_3 , а тому суд в задоволенні заяви відмовляє.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,295-300,354,355 ЦПК України, ст.43 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

В заяві ОСОБА_2 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Личаківський ВП ГУ НП у Львівській області (місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул.Романчука, 18) про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 07 грудня 2020 року.

Суддя: Шеремета Г.І.

Присяжний Троценко М.Ю.

Присяжний Яремко М.З.