Справа № 450/1836/19 Провадження № 2/450/366/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Кіпчарського М.О.,

за участю секретаря судового засідання Гев`як Ю.С.,

позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Пустомити цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (відповідач1), ОСОБА_3 (відповідач 2), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

позивач 30.05.2019р. звернулася до суду з позовом та просила визначити їй додатковий строк, терміном три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_5 . В обґрунтування позову покликається на те, що за договором дарування від 20.10.2014р. її батько ОСОБА_5 подарував їй житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_5 помер, а 07.07.2015 р. її мати ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування від 20.10.2014р., який постановою Апеляційного суду Львівської області від 29.03.2018р. визнано недійсним та скасовано державну реєстрацію її права власності на згадані будинок та земельну ділянку.

В кінці березня 2019 р. Пустомитівська державна нотаріальна контора листом від 12.03.2019р. повідомила її про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 і про заведення 24.04.2015 року спадкової справи №98/2015, а також що вона, як дочка померлого, являється спадкоємцем до спадщини, однак по спливу 6-ти місяців з дня відкриття спадщини не звернулася до нотаріальної контори.

Вона вважала, що спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5 належить їй на підставі договору дарування від 20.10.2014р., тому не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак враховуючи, що договір дарування на даний час скасований, тому згадане майно є спадковою масою після смерті ОСОБА_5 , на яке вона претендує, і з цих підстав вважає, що причини пропуску нею строку, встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України, є поважними.

Ухвалою суду від 04.07.2019р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

03.10.2019р. позивач подала заяву про витребування доказів, в задоволенні якої ухвалою суду від 03.10.2019р. відмовлено .

Відповідачі відзив на позов не подали, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

03.10.2019р. закрито підготовче провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали з зазначених в позовній заяві підстав, який просять задовольнити.

Крім того представник позивача ОСОБА_2 стверджує, що оскільки на момент смерті та протягом шести місяців після відкриття спадщини спадкового майна, на яке позивачка претендує після смерті батька, не було, воно йому повернулося після визнання недійсним договору дарування житлового будинку та земельної ділянки тільки у 2018р., тому в межах шести місяців існували об`єктивні труднощі у спадкоємця для прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не явилася, однак подала нотаріально засвідчену заяву про те, що заперечує проти надання « нового терміну ОСОБА_1 для відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , бо двома попередньо наданими термінами ОСОБА_1 не захотіла скористатися». Зазначає, що з позивачем ОСОБА_1 вона намагалася вирішити спір щодо будинку в позасудовому порядку, запропонувавши їй половину будинку по АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_1 відмовилась та заявила, що згідна лише на все майно. Справу просить слухати у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, в задоволенні якого просить відмовити з тих підстав, що ОСОБА_1 не звернулася вчасно у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, і у неї не було перешкод в цьому. Зазначила, що після смерті батька ОСОБА_5 , вона та її мати ОСОБА_4 звернулися 24.04.2015р. до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, нотаріус завів спадкову справу, однак до даного часу їм не видавались свідоцтва про прийняття спадщини, так як існує спір щодо спадкового майна.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача 2, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_5 помер у м.Пустомити ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 73 роки , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.11.2014 року, актовий запис №108.

Згідно свідоцтва про народження (повторне) та свідоцтва про укладення шлюбу, позивач ОСОБА_1 являється донькою ОСОБА_5 .

Згідно копії Договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, укладеного

20 жовтня 2014 року, ОСОБА_5 безоплатно передав у власність ОСОБА_1 належні йому на праві власності житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Договір посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №1339.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 29.03.2018р. визнано недійсним Договір дарування житлового будинку та земельної ділянки укладеного 20 жовтня 2014 року, між ОСОБА_5 і ОСОБА_1 , та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

Дане судове рішення набрало законної сили 29.03.2018 року.

12.03.2019р. Пустомитівська державна нотаріальна контора листом вих.№195/02-14 повідомила ОСОБА_1 про відкриття спадщини після ОСОБА_5 та заведення 24.04.2015 року спадкової справи №98/2015. Одночасно ОСОБА_1 повідомлено, що вона, як дочка померлого є спадкоємцем до вказаної спадщини, однак по спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.Зазначено, якщо вона претендує на спадщину, то їй необхідно подати докази про прийняття спадщини або в судовому порядку вирішити свої спадкові права.

Однак позивач ОСОБА_1 не надала суду доказів про можливе звернення до нотаріуса та подачу доказів про прийняття спадщини, як і не надала будь-яких інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

У відповідності зі ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вище зазначених норм ЦК, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Як поважну причину пропуску строку прийняття спадщини позивач зазначає те, що на час відкриття спадщини тапротягом шести місяців після відкриття спадщини у спадкодавця ОСОБА_5 не було спадкового майна, на яке вона претендує, та що дане майно йому ( ОСОБА_5 ) повернулося тільки у 2018р. після визнання недійсним договору дарування , тому в межах шести місяців існували об`єктивні труднощі у спадкоємця для прийняття спадщини.

Однак, як вище зазначено, діючим законодавством України не встановлено спадкоємцям обов`язку подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини у строк шість місяців при умові наявності у спадкодавця майна. Навпаки, незалежно від наявності чи відсутності спадкового майна, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву (тобто зобов`язаний) про прийняття спадщини у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

При тому слід враховувати, що згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини за умовою чи із застереженням.

Відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину та інше.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06. 2019 року (справа № 565/1145/17).

Вирішуючи питання можливості визначення позивачу додаткового строку, суд виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а шестимісячний строк подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, закінчився 30 квітня 2015 року.

Однак позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, а його доводи про відсутність спадкового майна на час відкриття спадщини та «повернення такого тільки у 2018 році», не можуть бути підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини.

З огляду на викладене, суд не вбачає передбачених ч. 3 ст. 1272 ЦК України підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.1220, 1268-1272 ЦК України, ст.ст.3-5,10,81,133,141,258-259, 263-265,273, 351-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Повне рішення складено 06.03.2020р.

СуддяМ. О. Кіпчарський