ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 березня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/5517/18

Головуючий у першій інстанції - Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/169/20

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Харечко Л.К.,

за участю секретаря Кривопиші Я.О.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області,

особи, які подали апеляційну скаргу: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області,

на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2019 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 01.11.2019, м. Ніжин,

в с т а н о в и в:

23.11.2018 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Ніжинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, Ніжинського управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області, у якому просив стягти 30000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконним висновком посадової особи Козелецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 15.05.2015. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за ст. 5 Закону України «Про очищення влади» та підп. «а» п. 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ на підставі висновку Козелецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 15.05.2015 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», та довідки про результати перевірки, складання якої передбачено Законом України «Про очищення влади». Відповідно до вказаного висновку, у ОСОБА_1 виявлено порушення у вигляді недостовірних відомостей про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 р., невідповідність наявній податковій інформації майна, набутого за час перебування на посадах, визначених у п. п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади». У цьому висновку зазначалося, що вартість майна (майнових прав), вказаних ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати, зобов`язання фінансового характеру за 2015 р., за час перебування на посадах, визначених у п. п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ним із законних джерел. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2015, зазначений висновок визнано незаконним. Описаними вище неправомірними діями Козелецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, яку згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 № 892 приєднано до Ніжинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка виразилася в душевних стражданнях і хвилюваннях, позбавленні можливості реалізувати свої уподобання та бажання, необхідності докладати додаткові зусилля для нормалізації свого життя: заново вступати до органів внутрішніх справ, проходити службу в АТО.

Ухвалами суду від 26.04.2019 й 19.06.2019 відповідачі Ніжинське управління Державної казначейської служби України Чернігівської області та Ніжинська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області замінені на належних - на Державну казначейську службу України та Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (арк. 94-95, 138-139).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто із Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 20000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди шляхом списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку, на якому обліковуються кошти Державного бюджету України; з Державної фіскальної служби у Чернігівській області стягнуто 704 грн 80 коп. судового збору. Ухвалюючи це рішення, суд І інстанції виходив із того, що складанням Козелецькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області незаконного висновку від 15.05.2015 № 41/9/25-03-17-102 ОСОБА_1 завдано моральної шкоди у вигляді вимушених змін в його життєвих стосунках, необхідності докладання додаткових зусиль для відновлення його порушених прав, переживань; виходячи з принципів розумності та справедливості цю шкоду слід відшкодувати у розмірі 20000 грн 00 коп.

В апеляційних скаргах Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області та Державна казначейська служба України просять скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Доводи апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області зводяться до такого:

- наказом УМВС України в Чернігівській області від 11.03.2016 № 11 о/с, яким позивача поновлено на роботі, нівельовано негативні наслідки, що потягнув за собою висновок Козелецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області № 41/9/25-03-17-102 від 15.05.2015;

- суд не врахував, що у ході розгляду справи № 825/1781/15-а вказаний висновок визнано неправомірним з формальних підстав і що цей висновок не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке породжує права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин;

- ОСОБА_1 визнав, що забув задекларувати земельні ділянки у розмірі 0,10 га та 0,6 га в м. Носівка, оскільки не користується ними. Тож він сприяв складанню негативного висновку відносно себе;

- ОСОБА_1 не довів спричинення йому моральних втрат та страждань.

Доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України зводяться до такого:

- Казначейство не є розпорядником бюджетних коштів, а тому рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди безпосередньо з Державної казначейської служби України є незаконним;

- Казначейство не несе цивільно-правової відповідальності за неправомірні дії посадових та службових осіб інших органів державної влади та не уособлює державу або державний бюджет, воно не порушувало прав та інтересів позивача, так як не вступало з ним в будь-які правовідносини, а отже ніякої шкоди останньому не завдавало;

- в оскаржуваному рішенні відсутні посилання на стан здоров`я ОСОБА_1 , на зазнані ним вимушені зміни у життєвих і виробничих стосунках, на наявність у останнього потреби у часі та в докладанні зусиль для відновлення попереднього стану. Крім того, ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження цих обставин.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Так, у справі встановлено наступне.

Відповідно до висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» від 15.05.2015 № 41/9/25-03-17-102, який складено заступником начальника Козелецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, вартість майна, вказаного ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати, зобов`язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у п. п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає податковій інформації про доходи, отримані ним із законних джерел (копія цього висновку на арк. 13-14).

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 22.05.2015 № 187 о/с ОСОБА_1 (майора міліції) - першого заступника начальника Носівського районного відділу - начальника слідчого відділення (вислуга 15 р. 09 міс.), звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) на підставі вказаного висновку та довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» (копія цього наказу на арк. 15).

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 30.11.2015 № 2 о/с на часткову зміну наказу від 22.05.2015 № 187 о/с ОСОБА_1 звільнено за такою підставою: висновок Козелецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 25.06.2015 № 137/9/25-03-17-102 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», листа про відкликання висновку Козелецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» від 25.06.2015 № 591/10/25-03-17-102 (копія цього наказу на арк. 16).

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 у справі № 825/1781/15-а визнано незаконним висновок № 41/9/25-03-17-102 від 15.05.2015, складений відносно ОСОБА_1 заступником начальника Козелецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про результати перевірки відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади»; про результати перевірки відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади». Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2015 та Вищого адміністративного суду України від 25.07.2017 цю постанову залишено без змін, що вбачається з копії названої ухвали від 25.07.2017 (арк. 25-31).

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.12.2015 у справі № 825/1995/15-а позов ОСОБА_1 задоволено: скасовано накази Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 22.05.2015 № 187 о/с та від 30.11.2015 № 2 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 , останнього поновлено на посаді першого заступника начальника Носівського районного відділу - начальника слідчого відділення Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області з 23.05.2015 (копія цієї постанови на арк. 21-22).

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 11.03.2016 № 11 о/с скасовано пункти наказів цього Управління від 22.05.2015 № 187 о/с, від 30.11.2015 № 2 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 і його поновлено на посаді першого заступника начальника Носівського районного відділу-начальника слідчого відділення УМВС з 23.05.2015 на підставі постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.12.2015 у справі № 825/1995/15-а та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2016 (копія цього наказу на арк.16).

Аналізуючи надані докази і норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Звільнення позивача, яке мало місце 22.05.2015, спричинене незаконними підставами (діями органів державної влади): довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», та висновком Козелецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 15.05.2015 №41/9/25-03-17-102.

Твердження ОСОБА_1 про те, що складанням відносно нього названого вище незаконного висновку йому спричинено моральну шкоду у вигляді вимушених змін в життєвих стосунках, необхідності докладання додаткових зусиль для відновлення своїх прав та переживань, ніяк не спростовано.

Статтею 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень відшкодовується державою незалежно від вини цих органів. З цього випливає, що висновок місцевого суду про необхідність відшкодування ОСОБА_1 шкоди, про яку йдеться у позовній заяві, є вірним. Розмір цієї шкоди судом визначено вірно: з урахуванням характеру й способу її завдання та тривалості її перетерплювання.

Проте суд І інстанції юридично некоректно сформулював резолютивну частину рішення. Так, ч. 1 ст. 167 ЦК України приписує, що держава є учасником цивільних відносин. У статті 170 цього ж Кодексу зазначено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Статтею 25 БК України встановлено, що Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду; списання грошових коштів проводиться держказначейством з відповідного казначейського рахунку. Відповідно до п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яка зокрема здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Згідно з п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Отож чинним законодавством не встановлено обов`язку Державної казначейської служби України відшкодовувати шкоду, яка повинна відшкодовуватися державою. Казначейство лише здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Тому вказівка про стягнення з Державної казначейської служби України відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди не відповідає наведеним приписам. Отже резолютивну частину оскаржуваного рішення слід змінити шляхом приведення її у відповідність до вищевикладеного.

Всі інші доводи апеляційних скарг судом відкидаються з огляду на вищеописане і на те, що Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» (Скарга № 42255/04) від 01.07.2010 серед іншого зазначив, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.

Оскільки позов задовольняється не за рахунок Державної фіскальної служби у Чернігівській області, то в силу ст. 141 ч. 1, ч. 2 п. 2 ЦПК України з неї не підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Отож оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом приведення його у відповідність до вищевикладеного.

Керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області задовольнити частково; резолютивну частину рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2019 року змінити.

Стягти з державного бюджету шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунка на користь ОСОБА_1 20000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: