Справа № 503/770/20
Провадження № 2/503/440/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про відшкодування переплати пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування переплати пенсії. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 25.11.2014 року до управління ПФУ у Кодимському районі Одеської області звернувся відповідач ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. Зазначає, що в результаті приховування ОСОБА_1 змін в кількості утриманців, виникла переплата сум пенсій в розмірі 610,08 грн., яку позивач, посилаючись на ст.50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», просив стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 12.08.2020 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.

Про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін відповідача було повідомлено належним чином. У встановлений судом строк, не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , вдане 12.11.2014 року виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області).

За заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії від 25.11.2014 року, йому було призначено пенсію по втраті годувальника на двох дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із листів відділу з питань виплати пенсії №2 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №94/04-4/1 від 02.08.2019 року, 464/04-4/1 від 11.10.2019 року, 1500-0403-8/18139 від 21.04.2020 року встановлено, що позивач звертався до відповідача із вимогою про повернення надміру виплаченої пенсії в розмірі 610,08 грн.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України.

Згідно ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому, правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02.07. 2014 року у справі № 6- 91цс14).

Безпідставно набуті кошти, що належать до виплат особі, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

В ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, визначається механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями.

Відповідно до п.3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Звертаючись з відповідним позовом Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області посилається на те, що переплата пенсії ОСОБА_1 виникла в зв`язку з тим, що утриманець виділеної долі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 24.09.2018 року надала довідку про продовження навчання з 01.09.2018 року та 22.01.2019 року довідку про продовження навчання з 01.01.2019 року, тому виплату пенсії їй було поновлено. Однак, зазначених довідок, на які в позовній заяві посилається позивач, до позовної заяви додано не було. Крім того, такі довідки відсутні і в пенсійній справі ОСОБА_1 особовий рахунок № НОМЕР_2 , копія якої була витребувана судом.

Отже, будь-яких доказів, які б підтверджували наявність вини ОСОБА_1 в отриманні коштів в більшому розмірі позивачем надано не було, що виключає недобросовісність набуття відповідачем отриманих коштів.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача про відшкодування переплати пенсії, суд вважає їх необґрунтованими, не доведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом враховано, що в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено повністю, а тому судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи, що ухвалою суду про відкриття провадження від 12.08.2020 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, стягненню з позивача підлягає судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про відшкодування переплати пенсії відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, , на користь держави судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Б.С. Сердюк