ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8056/20 Справа № 185/232/20 Суддя у 1-й інстанції - Солодовник І. С. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») у січні 2020 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 18 листопада 2013 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит з визначенням розміру процентної ставки та строків виконання зобов`язання за даним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав суму кредитних коштів. Позичальник свої обов`язки системно не виконував, у зв`язку з чим станом на 10 грудня 2019 року утворилася заборгованість. Посилаючись на порушення умов кредитного договору, у зв`язку з чим виникла необхідність захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з зазначеними вимогами та враховуючи наведені обставини наполягає на їх задоволені.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № GP - 5453377 від 18 листопада 2013 року станом на 10 грудня 2019 року в розмірі 43 768, 80 грн., з яких: 18 540,80 грн. заборгованість за кредитом, 388,48 грн. заборгованість по процентам, 24 839,52 грн. - заборгованість за комісією. Також вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись, що судом першої інстанції не було враховано пропуск позивачем позовної давності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 листопада 2013 року між між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 укладено договір № GP-5453377 від 18 листопада 2013 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 44 999,24 грн., строком на 60 місяців, тобто до 18 листопада 2018 року. Відповідно до умов договору відповідачу для погашення заборгованості було відкрито особовий рахунок у АТ «Банк Ренесанс Капітал».

Відповідно до умов укладеного кредитного договору, договір складається з анкети, пропозиції укласти договір (оферта), загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, з якими ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить підпис відповідача, в зазначеному договорі та умовах кредитування.

Згідно з пропозицією укласти договір (оферта) від 18 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем укладено графік платежів на строк 60 місяців з платіжними періодами з 18 листопада 2013 року по 18 листопада 2018 року та визначено суми щомісячних платежів.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 60 місяців - до 18 листопада 2018 року включно.

За п. 5.2.3 розділу 2 Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, з метою погашення кредиту, сплати процентів, комісії та інших платежів за кредитним договором позичальник має забезпечити перерахування грошових коштів на рахунок позичальника, вказаний у графіку платежів, в розмірі достатньому для погашення заборгованості за кредитним договором, не пізніше дати, що передує терміну (даті) платежу позичальника згідно з графіком платежів та/або кредитним договором.

Згідно з випискою банку по особовому рахунку, який був відкритий на ім`я відповідача, позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредит в сумі 44 999,24 грн., про що не заперечує відповідач у відзиві на позов та у письмовій заяві про застосування до вимог позивача строку позовної давності.

19 липня 2016 року ПАТ «Банк Ресенанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до АТ «ПУМБ», який є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ресенанс Капітал», що також підтверджується статутом АТ «ПУМБ», затвердженим позачерговими Загальними зборами акціонерів (протокол № 82 від 12 вересня 2019 року) та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формуваня. Внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ресенанс Капітал» до АТ «ПУМБ» була передана заборгованість за кредитним договором.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з виникла заборгованість, яка станом на 10 грудня 2019 року складає 79 161,10 грн., з яких: 43 428,78 грн. заборгованість за кредитом; 1 711,43 грн. заборгованість по процентам; 34 020,89 грн. - заборгованість за комісією.

Відповідно до виписки ПАТ «ПУМБ» по особовим рахункам відповідача у АТ «ПУМБ», ОСОБА_1 17 січня 2014 року здійснив останній переказ коштів з метою погашення заборгованості по договору GР-5453377.

Умовами кредитного договору передбачено, що у межах строку кредитування до 18 листопда 2018 року позичальник мав, зокрема, повертати позивачеві основну суму кредиту, сплачувати проценти за користування кредиту, комісію за обслуговування кредиту періодичними (щомісячними) платежами до 18 числа кожного місяця. Починаючи з 19 листопада 2018 року відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за кредитним договором.

Під час розгляду справи у суді першої інстаніції відподач заявив суду клопотання про застосування строків позовної давності до даних правовідносин. В своїй заяві відповідач зазначає, що банком пропущений строк позовної давності, оскільки останній платіж за кредитним договором був внесений ним 17 січня 2014 року, строк позовної давності розпочався з дати наступного внесення чергового платежу 18 лютого 2014 року, отже строк позовної давності закінчився у лютому місяці 2017 р.

На дані обставини заявник також посилається в апеляційній скарзі, зазаначаючи їх як підставу для скасування оскаржуванного рішення.

Відповідно до п. 9.3 розділу 2 Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, сторони врегулювали строк позовної давності за спорами по відшкодуванню збитків, а саме сторони домовились, про те, що відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність за спорами, що виникають із кредитного договору щодо відшкодування збитків, сплати неустойки (штрафів, пені) встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Виходячи з наведених норм закону та умов договору колегія суддів не може прийняти доводи відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності до всієї суми боргу, оскільки умовами кредитного договору передбачено сплату кредиту щомісячними платежами, тому позовна давність починається від кожного щомісячного платежу окремо.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимогв частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості у межах строку позовної давності, а саме з грудня 2016 р. по момент звернення позивача до суду з позовною заявою (згідно з штампом на поштовому конверті 23 грудня 2019 року) - по грудень 2019 року, що становить 18 540,80 грн. заборгованості за кредитом, 388,48 грн. заборгованість по процентам.

Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією, слід зазначити наступне.

Положення п.п.22,23 ст.1 ЗУ Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Так зі змісту спірного кредитного договору вбачається, що його умовами встановлий обовя`зок позичальника сплачувати щомісячну комісію, проте не визначено за надання яких саме послуг банка вона повинна сплачуватись. Враховуючи наведені норми закону колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку комісія не підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 24 839,52 грн. з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову в задоволені позовних вимог, визначивши загальну суму заборгованості за кредитним догвоором, яка підлягає стягненню у розмірі 18 929, 28 грн., з яких: 18 540,80 грн. заборгованість за кредитом, 388,48 грн. заборгованість по процентам. В іншій частині рішення необхідно залишити без змін.

Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України враховуючи часткове задоволення позовних вимог судовий збір, що стягується з відповідача на користь банку за подання позову необхідно зменшити з 1 062, 14 грн. до суми 459, 36 грн.

Також керуючись зазначеною статтею з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 192,47 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за комісією у розмірі 24 839,52 грн. скасувати.

В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в частині стягнення заборгвоаності за комісією за кредитним договором № GP - 5453377 від 18 листопада 2013 року відмовити.

Загальну суму заборгованості за кредитним договором № GP - 5453377 від 18 листопада 2013 року, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» визначити у розмірі 18 929, 28 грн., з яких: 18 540,80 грн. заборгованість за кредитом, 388,48 грн. заборгованість по процентам

Зменшити стягнутий з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір з 1 062, 14 грн. до суми 459, 36 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 192,47 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров