Справа № 147/377/17
Провадження № 22-ц/801/555/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин І. А.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 рокуСправа № 147/377/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В.В (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С.Г., Рибчинського В.П.,

з участю секретаря судового засідання Богацької О.М.,

учасники справи:

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

заявник: ОСОБА_2 ,

заінтересована особа: Капустянська сільська рада Тростянецького району Вінницької області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 27 червня 2017 року, постановлене у складі судді Волошина І.А., в залі суду,

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме перебування особи на утриманні.

Заява мотивована тим, що з 1998 року ОСОБА_2 проживала в одному домогосподарстві разом з ОСОБА_3 , який не мав власної сім`ї, тому проживав у належному їй будинку, де вони вели спільне господарство.

Також зазначено, що заявник являється людиною похилого віку, проживала одна, а тому потребувала стороннього догляду та допомоги по господарству, а ОСОБА_3 був фізично здоровою людиною, працював та отримував заробітну плату, а тому почавши проживати в одному домогосподарстві з заявником, остання перебувала на його утриманні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилась спадщина. Заповіту на своє майно він не залишив, тому заявник як особа, яка перебувала на утриманні померлого більше п`яти років, відноситься до п`ятої черги спадкоємців, однак не може оформити свої спадкові права у зв`язку з неможливістю підтвердити факт перебування на утриманні померлого.

У заяві ОСОБА_2 просила встановити факт її перебування на утриманні ОСОБА_3 з 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 27 червня 2017 року заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Капустянська сільська рада Тростянецького району Вінницької області, про встановлення факту перебування особи на утриманні, задоволено.

Встановлено факт перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2008 року по день смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , яка не брала участі у розгляді справи, однак вважаючи, що вказаним рішенням суду порушено її законні права та інтереси, подала апеляційну скаргу у якій зазначила про не врахування судом тих обставин, що на час вирішення заяви про встановлення факту перебування заявника на утримані у спадкодавця ОСОБА_3 , ОСОБА_1 уже фактично прийняла спадщину померлого, при цьому суд першої інстанції, без витребування та дослідження спадкової справи, зробив помилковий висновок про відсутність інших спадкоємців померлого.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про встановлення факту перебування особи на утримані.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не надано.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини.

ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнала, вказавши на її безпідставність та законність і обгрунтованість рішення суду.

В судове засідання призначене після оголошеної у справі перерви, сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, при цьому представник ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, ОСОБА_2 причин неявки не повідомила, а тому згідно вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду справи, до того ж остання у попередньому судовому засіданні надала відповідні пояснення у справі.

Представник Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання двічі не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як передбачено частиною 4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року за № 5 судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 5 цієї постанови роз`яснено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, передбачені ЦПК зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Суд першої інстанції вищевказаних обставин не врахував та в порушення вимог процесуального закону не перевірив наявність спадкової справи щодо майна померлого, не з`ясував наявності інших осіб, які можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання.

Крім того, за змістом роз`яснень, наведених у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини четвертої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що заінтересованою особою в заяві про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, зазначено Капустянську сільську раду Тростянецького району Вінницької області.

В поданій особою, яка не брала участі у справі, апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_3 , що підтверджується рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 30 листопада 2016 року по справі №147/125616-ц та заперечує факт перебування ОСОБА_2 на утриманні померлого, а тому вважає, що оскаржуваним рішенням суду порушено її спадкові права, і за таких обставин подана заява не могла бути задоволена.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_2 помилково зазначила заінтересованою особою Капустянську сільську раду Тростянецького району Вінницької області, оскільки зазначений орган не є особою, яка може бути заінтересована у розгляді даної справи.

Колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку вбачається спір про право на спадкування майна померлого ОСОБА_3 , що унеможливлює розгляд справи в порядку окремого провадження. Такий спір має розглядатись в порядку позовного провадження із залученням до участі у справі всіх спадкоємців померлого.

Враховуючи наведене, у суду не було підстав для розгляду заяви ОСОБА_2 по суті у порядку окремого провадження, а тому відповідно до положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України така заява підлягала залишенню без розгляду із роз`ясненням заінтересованій особі, що вона має право подати позов на загальних підставах.

За таких обставин, відповідно п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із залишенням заяви без розгляду з підстав передбачених ч. 4 ст. 315 ЦПК України, тобто за наявності чітко встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом.

Одночасно заявникові слід роз`яснити її право подати позов на загальних підставах з такими ж вимогами, до відповідних осіб, які повинні брати участь у розгляді справи.

Судові витрати у справі слід залишити за сторонами, оскільки, відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України встановлено таку особливість розгляду справ окремого провадження, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 374,377,381,382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 27 червня 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення перебування особи на утриманні, залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.В. Оніщук

Судді: С.Г. Копаничук

В.П. Рибчинський