У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2020 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши заяву від 17.03.2020 року ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою від 17.03.2020 року про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить суд вжити заходів забезпечення позову до відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Мирончук О.В. шляхом накладення арешту на нерухоме майно:

- квартиру, заг. площею 65,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

Заборони будь-яким особам, в тому числі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), здійснювати вселення та виселення будь- яких осіб до квартири заг. площею 65,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) до набрання законної сили рішенням у справі.

Заборони органам державної реєстрації місця проживання фізичних осіб, в тому числі відділу державної реєстрації Ужгородської міської ради Закарпатської області здійснювати реєстрацію (перереєстрацію) місця проживання будь-яких фізичних осіб, в тому числі малолітніх та неповнолітніх дітей, у квартирі заг. площею 65,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) до набрання законної сили рішенням у справі.

В обґрунтування заяви заявник посилається на ряд порушень, які були допущені ОСОБА_2 при оформленні договору відступлення прав вимоги та приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Мирончук Оксани Василівни при переоформленні квартири за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, вжиті судом заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши додані до заяви докази, суд вважає, що заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що він зареєстрований у вказаній у заяві квартири за адресою: АДРЕСА_1 , або звернувся у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_3 .

Як вбачається із заяви заявник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , проте суду не надано жодних доказів на підтвердження адреси його реєстрації, відтак суд позбавлений можливості достовірно її встановити на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

З наданих суду доказів також вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ), дія яка оспорюються була вчинена нотаріусом 07.02.2020 року, тобто заявник ОСОБА_1 мав достатньо часу для виконання вимог закону та прийняття спадщини і оформлення її документально.

Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.02.2019 року № 55006897 підтверджується, що 05.02.2019 року о 16:07 приватним нотаріусом Котляровою Л.В. була відкрита спадкова справа за померлим ОСОБА_3 .

У заяві заявник також зазначив, що ОСОБА_4 вчинила залежні від неї дії для прийняття спадщини і є власником вищезазначеної квартири і вона має намір звернутися до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 та приватного нотаріуса Мирончук О.В. про визнання недійсним переходу права власності від ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та вчинення інших дій.

Слід зазначити, що заявник ОСОБА_1 по тексту заяви жодного разу не зазначив, в чому саме полягає порушення ймовірними відповідачами саме його прав, які підлягають захисту судом та не довів суду жодними доказами належність йому таких прав.

Як зазначено у ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що наданими суду доказами взагалі не підтверджується факт порушення прав відповідачами саме позивача ОСОБА_1 , який не зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та не звертався із заявою про прийняття спадщини за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_3 , відтак у нього відсутнє право на звернення до суду з відповідним позовом, тому у суду відсутні правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову до його подання, що є підставою для відмови у задоволенні вищезазначеної заяви.

Керуючись ст. 149, ч. 11 ст. 150, 151, ст. 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні заяви від 17.03.2020 року ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Дергачова