Справа № 159/581/20
Провадження № 2/159/447/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Денисюк Т.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу

за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Мелеха Дмитра Орестовича

до відповідача приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

про стягнення інфляційних втрат, пені та 3 % річних за прострочення виплати страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача:

У лютому 2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мелех Дмитро Орестович звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.09.2017 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність водія якого була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія») чоловік позивача отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких згодом помер.

12.09.2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою по виплату страхового відшкодування.

05.02.2019 року відповідач прийняв рішення про відмову у виплаті відшкодування.

02.09.2019 року рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області позов ОСОБА_1 до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» задоволено частково, стягнуто 106394,90 грн страхового відшкодування.

Рішення суду виконано відповідачем добровільно 29.10.2019 року.

У зв`язку з простроченням виплати страхового відшкодування в період з 06.02.2019 року по 28.10.2019 року позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.625 ЦК України:

-3326,75 грн інфляційних втрат,

-26700,53 грн пені,

-2309,00 грн 3% річних,

а також витрати на правничу допомогу в розмірі 7200,00 грн.

Стислий виклад заперечень відповідачів.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 07 лютого 2020 року.

11 лютого 2020 року у справі відкрито провадження, визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження з копіями матеріалів справи 17 лютого 2020 року (номер поштового повідомлення 288).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

18 вересня 2017 року, приблизно о 17.00 год ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Фестивальній в м.Ковелі, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , від чого останній отримав тілесні ушкодження та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

31 січня 2018 року кримінальне провадження за фактом ДТП закрито слідчим Ковельського ВП ГУНП на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

12 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про виплату страхового відшкодування.

05 лютого 2019 року за вихідним номером 408/18 ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» скерувало представнику ОСОБА_1 відмову у виплаті страхового відшкодування з мотивів неправомірного використання ОСОБА_2 , який винний у ДТП, застрахованого транспортного засобу.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 106394,90 грн страхового відшкодування.

Рішення суду виконано відповідачем добровільно 29.10.2019 року (зазначена обставина відповідачем не заперечується).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає до часткового задоволення.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі -Закону в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.1, пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За правилами частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Період прострочення характеризується пасивною поведінкою суб`єкта цивільних відносин, протягом якого він не вчиняє дій, спрямованих на реалізацію визначеного умовами укладеного між сторонами правочину змісту зобов`язання. У свою чергу, день належного виконання зобов`язання не є днем його прострочення, оскільки суб`єкт цивільних відносин шляхом вчинення активних дій, проведених належним чином, припиняє таке зобов`язання (ст.599 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування в розмірі 106394,90 грн., тому ця сума є базою для розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Період прострочення виконання зобов`язання необхідно обраховувати з 06.02.2019 року (день наступний за днем прийняття рішення про відмову) по 28.10.2019 року (день, що передує дню виплати) і він становить 264 дні.

Позивачем розрахунок пені за подвійною ставкою НБУ, інфляційних втрат та 3% річних поведений правильно.

До стягнення належить (з урахуванням принципу диспозитивності позивач проводив розрахунок із суми боргу 106394,00 грн):

пеня в розмірі 26700,53 грн

в період з 06.02.2019 по 14.03.2019 - 106394,00х2х18/365х37/100=3882,65 грн

з 15.03.2019 по 25.04.2019 - 106394,00х2х18/365х42/100=4407,34 грн

з 26.04.2019 по 06.06.2019 - 106394,00х2х17,5/365х42/100=4284,91 грн

з 07.06.2019 по 18.07.2019 -106394,00х2х17,5/365х42/100=4284,91 грн

з 19.07.2019 по 05.09.2019 -106394,00х2х17/365х49/100=4856,23 грн

з 06.09.2019 по 24.10.2019 -106394,00х2х16,5/365х49/100=4713,40 грн

з 25.10.2019 по 28.10.2019 -106394,00х2х15,5/365х3/100=271,09 грн

3% річних: 106394,00 х 3 х 264 (кількість днів прострочення)/365/100 =2309,00 грн

інфляційні втрати: 3287,57 грн

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 січня 2020 року в рамках справи № 924/532/19 (ЄДРСРУ № 86998951) надано роз`яснення, згідно якого розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Таким чином, при розрахунку інфляційних втрат в цій справі необхідно врахувати усі місяці періоду прострочення включаючи лютий та жовтень 2019 року.

Перемножуємо індекс інфляції за період прострочення платежу: 100,5% х 100,9% х 101,0% х 100,7% х 99,5% х 99,4% х 99,7% х 100,7% х 100,7%=103,09%

99,2 % х 102,3 % = 101,48 %.

Проіндексуємо заборгованість:

106394,00 грн. х (103,09 % : 100 %) = 109681,57 грн.

Таким чином, інфляційні втрати становлять 109681,57 - 106394,00 =3287,57 грн, а не 3326,75 як заявлено позивачем.

Всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 26700,53 грн+2309,00+3287,57=32297,10 грн.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов задоволено на 99,9% (заявлено 32336,28 грн стягнуто 32297,10 грн),враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача в користь держави підлягає стягненню 99,9% судового збору ( 2102х99,9%:100%=2099,89 грн), а на користь позивача 99,9 % понесених витрат на правничу допомогу (7200 х99,9%:100%=7192,80).

Відповідач не подав заперечень щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу, суд також не вбачає підстав вважати такі витрати не підтвердженими чи не обґрунтованими.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, на підставі ст.ст.599, 625 ЦК України, ст. ст. 22,24,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 : 26700,53 гривень - пені, 2309,00 гривень - три відсотки річних, 3287,57 гривень - інфляційних втрат, а всього - 32297 (тридцять дві тисячі двісті дев`яносто сім) гривень 10 (десять) копійок.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7192 (сім тисяч сто дев`яносто дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в доход держави судовий збір в розмірі 2099 (дві тисячі дев`яносто дев`ять) гривень 89 (вісімдесят дев`ять) копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається через Ковельський міськрайонний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 виданий 12.01.1998 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_3 , проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідач - приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», , юридична адреса: м.Київ вул.Кирилівська, 40.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 11.03.2020 року.

ГоловуючийТ. В. Денисюк