Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ Яковлев Д. О., розглянувши у письмовому, спрощеному позовному провадженні в залі суду в м. Дніпро області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2019 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 07 листопада 2016 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8 610,46 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з "1" по "25" число кожного місяця.

Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав ОСОБА_1 кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 15 липня 2019 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11 518,84 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 4 218,09 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 1 377,13 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4 555,44 грн., та штрафу у розмірі 1 368,18 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 11 вересня 2019 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного провадження без проведення судового засідання (а.с. 45-46).

Представник позивача, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував (а.с. 40).

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подавав, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов наступного висновку.

Позивач 07 листопада 2016 року відкрив відповідачеві ОСОБА_1 рахунок на умовах договору, укладеного відповідно до ст.ст. 634, 1066 ЦК України в формі приєднання позичальником до "Умов та правил надання банківських послуг", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та "Тарифів банку", що викладені на банківському сайті та Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, що обов`язкові для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, і підтверджується підписаною відповідачем анкетою-заявою (а.с. 4, 5, 6-29). На цих умовах позивач зобов`язався виконувати розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з цього рахунка та проводити інші операції за рахунком, ініційовані ОСОБА_1 згідно з п. 1.14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" за допомогою платіжної картки "Универсальная". При цьому, відповідно до п. 1.1.3 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт сторонами було визначено кінцевий строк повернення заборгованості.

Позивач за цим договором згідно з ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України зобов`язався в майбутньому кредитувати рахунок під проценти за ставкою 13,00 % річних, визначивши максимальною сумою для грошового переказу 8 610,48 грн.

Відповідач зобов`язався відповідно до умов надання кредиту за п. 2.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт використовувати і повернути банку кредит належним чином, сплативши щомісячний платіж, проценти та інші платежі у період з 1 до 25 числа кожного місяця на користь відповідача, що він мав виконати згідно з ст. 526 ЦК України.

Зобов`язання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт штрафом в розмірі 1 368,18 грн. Також, ці зобов`язання забезпечені пенею, умови про яку сторонами договору визнано істотними і погоджені в п. 2.8 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт та в п.п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 згідно ст.ст. 638, 642 ЦК України, та яка розраховується як: пеня = базова відсоткова ставка за договором/30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов`язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем в частині заборгованості за кредитом та процентами (а.с. 4), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 в порушення ст.ст. 529, 530, 536 ЦК України відступив від умов про повернення суми кредиту в межах ліміту і від строків виконання за договором, чим прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 порушив взяте перед позивачем зобов`язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно ст. 611 ЦК України підлягають захисту з присудженням з відповідача 4 218 гривень 09 коп. боргу за кредитом і 1 377 гривень 13 коп. боргу з процентів. Так само, за перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача на його користь відповідно до ст. 550 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити за весь час прострочення сплати боргу 1 368 гривень 18 коп. штрафу, що відповідатиме п. 2.2 Генеральної угоди (а.с. 5).

У той же час, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми, яка зазначена в позовній заяві як заборгованість за пенею та комісією, необхідно відмовити, оскільки відповідно до розрахунку, долученого позивачем до позовної заяви, ця сума є комісією, а не пенею.

Крім того, зі змісту поданого позивачем до суду договору не вбачається будь-яких істотних умов, які б вказували відповідно до ст.ст. 628, 638 ЦК України на укладання змішаного договору з елементами договору комісії за визначенням ст. 1011 цього Кодексу, і умови нарахування комісійної плати та її розмір не зазначені, а так само не вбачаються будь-які умови нарахування пені та її розмір. Згідно ст.ст. 202, 203, 509 ЦК України за загальним правилом не допускається зобов`язання без відповідної правової підстави його виникнення, через що відсутність факту надання послуг комісії та умов і розміру нарахування пені, виключає нарахування комісійної плати та пені, а тому в позові в частині цих вимог належить відмовити за відсутності згідно ст. 11 ЦК України підстав виникнення права у позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (, місцезнаходження юридичної особи за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 листопада 2016 року у розмірі 6 963 гривень 40 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 4 218,09 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 1 377,13 грн. та штрафу у розмірі 1 368,18 грн., а також судовий збір у розмірі 1 921,00 грн., а всього на суму 8 884,40 грн. (вісім тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні 40 копійок).

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровськ. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Повне рішення суду складено 28 липня 2020 року.

Суддя Д.О. Яковлев