Провадження № 2/161/833/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 березня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Крупінської С.С.

при секретарі Бакай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що в період з 24.10.2009 року по 25.11.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 05.11.2012 року в справі № 0308/16275/2012 шлюб було розірвано. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 26.09.2014 року в справі № 161/13311/14-ц постановлено стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 14.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

На даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання нашої дитини, оскільки збільшилися потреби на розвиток, зросли ціни на продукти харчування, одяг, медикаменти, оплату комунальних послуг на житло, її стан матеріально погіршився.

Витрати по утриманню дитини несе фактично лише вона одна, відповідач свого обов`язку по утриманню сина не виконує, ухиляється від сплати аліментів , в результаті чого утворилася заборгованість за період з 01.11.2018 року по 31.10.2019 року.

Просить суд змінити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1000 грн. на 2 000 грн., стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 10 000 грн.

13 лютого 2020 року позивач подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені за прострочку сплати аліментів, просила стягнути її користь пеню в розмірі 9 000 грн.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив суд задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений судом про день і час слухання справи, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 26 вересня 2014 року з ОСОБА_2 стягуються в користь ОСОБА_1 - аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 14.08.2014 року.

Як зазначає позивач в позовній заяві, то підставою для звернення в суд за позовом про збільшенням розміру аліментів є незначний розмір аліментів на утримання дитини, так як змінився прожитковий мінімум, постійно зростають ціни на продукти харчування, одяг, взуття, предмети побуту тощо.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо посилання відповідача у своєму відзиві на те, що позивач не надала доказів, які б давали підстави суду для зміни розміру аліментів, а лише зазначила, що змінився прожитковий мінімум для дитини, то слід зазначити, що підставою для зміни розміру аліментів позивач зазначає, що сума коштів, яка стягується з відповідача є недостатньою для утримання сина у зв`язку із збільшенням його потреб та розвиток.

З урахуванням того, що обоє батьків зобов`язані утримувати свою дитину, відповідач на даний час ніде не працює, у нього відсутнє будь-яке майно, то суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1 200 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, згідно довідки другого відділу державної виконавчої служби у ОСОБА_2 наявні заборгованість по сплаті аліментів за період з листопада 2018 року по листопад 2019 року, яка становить 9 000 грн.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 (справа №333/6020/16-ц).

Посилання відповідача на ту обставину, що позивач надала суду розрахунок по АСВП № 45906848 заборгованості зі сплати аліментів, який обґрунтовує наявність боргу, не є належним доказом по справі суд не приймає до уваги, так як дана довідка видана головним державним виконавцем Луцького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень Додаток 15, а сплата аліментів це є обов`язок відповідача виконувати рішення суду.

Виходячи з наведеного вище, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 03.04.2019 (справа №333/6020/16-ц) та перевіривши розрахунок пені по сплаті аліментів за формулою (заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %), ту обставину, що на даний час відповідач ніде не працює, суд приходить до висновку, що заявлений позов в частині стягнення пені підлягає до задоволення частково, в розмірі 4 000 грн.

Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 1 681 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 20, 180, 181, 182, 183, 196, 280-282 Сімейного Кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, який стягується з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 26 вересня 2014 року з 1 000 (одна тисяча) грн. на 1 200 (одну тисяча двісті) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 4 000 (чотири тисяч) грн.. за період з листопада 2018 року по листопада 2019 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судові витрати в сумі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення суду виготовлено 16 березня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська