Справа № 473/855/20
У Х В А Л А

"11" червня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вознесенську за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 як боржник звернулася в суд з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»» (далі відповідач) про визнання виконавчого напису, вчиненого 01.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, реєстровий номер 3097 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» кредитної заборгованості в сумі 20882,6 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що про наявність вказаної нотаріальної дії їй стало відомо, коли за місцем її роботи стали утримувати із заробітної плати кошти на погашення кредитної заборгованості на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 16.08.2019 року. Договірні відносини з приводу надання кредитних коштів в сумі 12000 грн. існували з 17 травня 2013 року між нею та ПАТ «Брокбізнесбанк», які закінчилися 16.05.2015 року, останній платіж було здійснено 18.09.2014 року, а тому виконавчий напис не підтверджує безспірності заборгованості і з дня виникнення права вимоги пройшло більше трьох років.

Посилаючись на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинений в порушення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності підстав рахувати заборгованість за кредитним договором безспірною через неповідомлення її про зміну кредитора, через що у неї виникло право не виконувати обов`язки щодо сплати платежів за цим договором, позивач просила позов задовольнити.

В судове засідання 15.04.2020 року позивач не з`явилася, суду надала заяву про відкладення судового розгляду, оскільки є медичним працівником та не може залишити місце роботи. Про час та місце розгляду справи 11.06.2020 року позивач належним чином повідомлена, їй запропоновано у випадку неможливості особистої явки до суду надати суду заяву про розгляд справи у її відсутності або укласти договір з адвокатом на представництво її інтересів.

11.06.2020 року позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила.

Згідно ст.257 ч.1 п.3 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки у судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Суд відкладає розгляд справи в разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача у судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Водночас згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Керуючись ст. ст. 257 ч.1 п.3, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 про можливість повторного звернення до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвала може бути оскаржена в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Старжинська О.Є.