Справа № 464/2979/19 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/811/2045/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Мельничук О.Я.

при секретарі: Фейір К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 25 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

20.02.2020 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_1 , зареєстрований 16 липня 1983 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 2011.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що 16 липня 1983 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_1 . Спільне життя з відповідачкоюне склалось, між подружжям втрачено почуття любові та взаєморозуміння. З 2015 року подружжя проживає окремо, не веде спільного господарства, відсутній спільний сімейний бюджет. Сторони не підтримують сімейних відносин,сім`я існує лише формально. Вважає, що примирення та збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має фактично іншу сім`ю. Просив позовні вимоги задовольнити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 16 липня 1983 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 2011. Вирішено питання судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає оскаржуване рішення суду необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, позивачем на надано суду належних доказів того, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а також доказів того, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Постановляючи осаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував, що у них із позивачем є спільний сімейний бізнес - відпочинковий комплекс «Сяня», що знаходиться в с. Раківець, Пустомитівського району, Львівської області, яким вони володіють приблизно 13 років. Позивач тимчасово проживає окремо в с. Раківець, Пустомитівського району, Львівської області у зв`язку із необхідністю постійного контролю за веденням сімейного бізнесу, який здебільшого носить сезонний характер. Зазначає, що вони ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) є батьками двох дітей - ОСОБА_3 , 1994 року народження, та ОСОБА_4 , 1985 року народження. Крім того, судом не наведено належного обгрунтування того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи, що позивачем не було надано доказів розпаду сім`ї та неможливості її збереження, розірвання шлюбу суперечить інтересам дітей, вважає, що підстави для розірвання шлюбу відсутні.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні колегії суддів ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 проти апеляційної скарги заперечили, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Просили відмовити у задоволенні скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ст. 112 СК України та роз`ясненнями, викладеними в п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 16 липня 1983 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що складено відповідний актовий запис № 2011 (повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

Встановлено, що тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства.

Ухвалою Сихівського районного суду Львівської області від 11 вересня 2019 року за клопотанням відповідача сторонам спору було надано строк для примирення терміном 3 місяці, однак такого подружжю досягти не вдалося.

Доказів на підтвердження того, що сторони ведуть спільне господарство, підтримують подружні стосунки, а також того, що розірвання шлюбу суперечитиме інтересам хоча б одного з подружжя, відповідачем не надано, а судом не здобуто.

Враховуючи наведене, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 25 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2020 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Мельничук О. Я.