Провадження № 2-др/742/1/20
Єдиний унікальний № 742/922/18
УХВАЛА

іменем України

11 березня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суду Чернігівської області в складі головуючого судді Циганка М. О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільному провадженні за позовом ОСОБА_2 до Прилуцької міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про визнання частково недійсним рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області та державного акту на право приватної власності на землю,-

встановив:

Заявником подано до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільному провадженні за позовом ОСОБА_2 до Прилуцької міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про визнання частково недійсним рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області та державного акту на право приватної власності на землю.

Свою заяву мотивує тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 серпня 2018 року у цивільному провадженні №2/742/529/18 (єдиний унікальний №742/922/18) відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Прилуцької міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про визнання частково недійсним рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області та державного акту на право приватної власності на землю. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року рішення Прилуцького міськрайонного суду від 28 серпня 2018 року змінено в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 . Оскільки в ході судового розгляду ставилося питання про стягнення витрат на правничу допомогу відповідно до орієнтованого розрахунку, однак повний розрахунок не було можливості надати в зв`язку з відсутністю повної інформації щодо кількості судових засідань та процесуальних дій, остаточна вартість яких на момент остаточного рішення, яке було винесене Чернігівським апеляційим судом становить 8000 грн., тому заявником і подано до суду заяву про стягнення з ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу шляхом ухвалення додаткового рішення у справі.

Заявник та її представник адвокат Ткаченко Н.М. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте його представник адвокат Дуденок О.О. в судовому засіданні щодо заявлених вимог заперечила, посилаючись на обставини викладені у письмовій заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі, щодо заявлених вимог поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав:

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 серпня 2018 року у цивільному провадженні №2/742/529/18 (єдиний унікальний №742/922/18) відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Прилуцької міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про визнання частково недійсним рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області та державного акту на право приватної власності на землю.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року рішення Прилуцького міськрайонного суду від 28 серпня 2018 року змінено в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Прилуцької міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про визнання частково недійсним рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області та державного акту на право приватної власності на землю.

У відповідності до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, в тому числі судом не вирішено питання про судові витрати.

Зокрема, згідно ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, згідно ч.8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.12,13 ст.141 ЦПК України).

При цьому, маючи намір стягнути витрати на професійну правничу допомогу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (ч.1 ст.134 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 ЦПК України, у поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 178 цього Кодексу (ч.1 ст.181 ЦПК України).

Зокрема п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України передбачено, що відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі ж неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч.2 ст.134 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи третя особа, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 та її представник адвокат Чумак В.П. неодноразово приймали участь в судових засіданнях щодо розгляду позову ОСОБА_2 до Прилуцької міської ради Чернігівської області; представником було подано відзив до суду щодо заперечення в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 ; третя особа та її представник були присутні в судовому засіданні при ухваленні рішення у справі в суді першої інстанції та ОСОБА_1 в апеляційному суді, проте, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, докази понесених витрат (договори, рахунки тощо) та заяву щодо стягнення цих витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі зроблено про це відповідну заяву у відповідності до норм ч.8 ст.141 ЦПК України не заявили, як і не заявили клопотання про поновлення даних строків та не надали суду поважні причини пропуску вказаних строків. Оригінали відповідних документів, а саме квитанції від 10 грудня 2018 року та розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу від 01 лютого 2019 року надано суду в судове засідання 11 березня 2020 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 48, 53, 133, 137, 141, 351-352 ЦПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільному провадженні за позовом ОСОБА_2 до Прилуцької міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про визнання частково недійсним рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області та державного акту на право приватної власності на землю - відмовити в повному обсязі.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системиухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О.Циганко