ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року

м.Суми

Справа №573/885/17

Номер провадження 22-ц/816/256/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 05 грудня 2019 року в складі судді Степаненка О.А., ухваленого в м. Суми

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення на предмет застави,

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулось до місцевого суду з позовом і свої вимоги обґрунтовувала тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 11 жовтня 2007 року. Відповідно до п. 1.1. договору Банк зобов`язався надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати і повернути у строк до 10 жовтня 2014 року кредит в сумі 117 800 грн. 00 коп., сплатити плату за кредит у порядку та на умовах визначених договором. Згідно з договором, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором позичальник передає в заставу банку рухоме майно автомобіль марки SKODA модель OKTAVIA A5, 2007 року випуску, вартість якого складає 130 950 грн. 00 коп.

17 листопада 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено договір факторингу № 46, відповідно до умов якого остання отримала право грошової вимоги і по відношенню до ОСОБА_3

ОСОБА_3 своїх зобов`язань по кредитному договору належним чином не виконував і станом на 17 листопада 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 68463 грн.09 коп..

04 травня 2010 року позичальник помер і спадкоємці не задовольнили вимоги нового кредитора.

Вподальшому, позивачу стало відомо, що 08 лютого 2013 року вказаний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_2 , тому позивач просив звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки SKODA модель OKTAVIA, 2007 року випуску, належний відповідачу ОСОБА_2 , шляхом передачі у власність Товариству в рахунок погашення зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, що складають 68463 грн.09 коп. Зобов`язати останнього передати позивачу вказаний предмет застави із комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та стягнути з відповідача судовий збір.

Під час слухання справи у суді першої інстанції представник позивача уточнив свої позовні вимоги і просив замінити відповідача ОСОБА_2 належним відповідачем ОСОБА_1 , оскільки йому стало відомо про те, що на даний час власником заставного майна є дана особа.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 05 грудня 2019 року позов ТОВ «Українська факторингова компанія» задоволено повністю.

Звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки SКОDА модель ОСТАVІA, 2007 року випуску, колір чорний, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_1 шляхом передачі у власність ТОВ «Українська факторингова компанія» в рахунок погашення зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 11 жовтня 2007 року, що складають 68 463 гривень 09 копійок.

Зобов`язано ОСОБА_1 передати ТОВ «Українська факторингова компанія предмет застави - автомобіль марки SKODA модель OCTAVIA, 2007 року випуску, колір чорний, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» 1964 грн. 25 коп. витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на необґрунтованість, не повне встановлення обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що він на законних підставах за відплатним договором придбав спірний автомобіль, який попередньо було знято з реєстраційного обліку його попереднім власником ОСОБА_2 . На момент придбання ним спірного автомобіля йому не було відомо про право застави на спірний автомобіль, а тому він є добросовісним набувачем і він жодним чином не порушував право позивача за захистом якого він звернувся до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Українська факторингова компанія» заперечила проти її задоволення і зазначила, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави переходять у власність іншої особи. Таким чином, оскільки боржник, за кредитним договором та договором застави, відчужив спірний автомобіль без згоди заставодержателя і запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо даного автомобіля не вилучався, тому відповідач не є добросовісним набувачем зазначеного автомобіля. Таким чином, вважає, що рішення суду є законним, обґрунтованим і скасуванню не підлягає.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, просять слухати справу в їх відсутність, тому колегія суддів вважає за необхідне слухати справу у відсутність не з`явившихся осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до п.1.1 якого Банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 117 800 грн. 00 коп., та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі, з терміном повернення не пізніше 10 жовтня 2014 року.

Відповідно до п. 2.1 договору визначено, що у забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань в повному обсязі позичальника за договором, позичальник передає в заставу банку, а банк приймає наступне рухоме майно - транспортний засіб марки SKODA модель OKTAVIA A5, 2007 року випуску, колір чорний, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 (відповідно до п. 2.4 Договору предмет застави є власністю Позичальника) (т. 1, а.с.7-11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (т.1 а.с.238).

17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу № 46, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 11 жовтня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та померлим ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія» (т. 1, а.с.12-15).

Таким чином, ТОВ «Українська факторингова компанія» набуло статусу Заставодержателя відносно предмета застави - автомобіля марки SKODA OCTAVIA А5, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_3 , про що зроблено запис в Державному реєстрі (т. 1, а.с.20).

Станом на дату укладення договору факторингу № 46 від 17.11.2016 року сума заборгованості ОСОБА_3 перед ТОВ «Українська факторингова компанія» за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 11.10.2007 року становить 68 463 грн. 09 коп. (т. 1, а.с.129-131).

Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 52023105 від 14 квітня 2017 року, 10 вересня 2010 року реєстратором Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за № 10232653 зареєстровано: вид обтяження: приватне обтяження, тип обтяження: застава рухомого майна, підстава обтяження: договір про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу, 0, 11.10.2007, АКІБ «УкрСиббанк», об`єкт обтяження: автомобіль легковий, Skoda Octavia, 2007 р.в., номер об`єкта: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , за домовленістю сторін, вартість предмету застави складає 130 950,00 грн. 00 коп., обтяжувач: ПАТ «УкрСиббанк», боржник: ОСОБА_3 , розмір основного зобов`язання 117800,00 грн., строк виконання зобов`язання 10.10.2014, термін дії: 10.09.2015, змінено 02.07.2015 реєстратором Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, тип змін: зміна відомостей про обтяження, термін дії (до змін): 10.09.2015, термін дії (після змін): 02.07.2020, підстава: кредитний договір № 0, тип змін: заміна обтяжувала, вилучено обтяжувала: ПАТ «УкрСиббанк», додано обтяжувала: ТОВ «Українська факторингова компанія» (т. 1, а.с.20,21).

В той же час, незважаючи на наявність у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису про заставу спірного автомобіля, його, без дозволу заставодержателя, було відчужено спочатку на користь ОСОБА_2 , потім на користь ОСОБА_1 і дана обставина підтверджується повідомленнями Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області та Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області (т. 1, а.с. 19, 179, 206).

Після смерті боржника за кредитним договором ОСОБА_3 , кредитор ПАТ «УкрСиббанк» звертався із претензією до спадкоємців померлого про сплату останніми боргу спадкодавця і на підставі даної претензії Першою Кам`янською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області була заведена спадкова справа, але спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались. (т.1 а.с.141, 224).

Місцевий суд, задовольняючи позовні вимоги позивача, виходив з того, що відповідачем було порушено право позивача, яке підлягає судовому захисту шляхом звернення стягнення на предмет застави і передачі його у власність позивачу.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї Глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою.

В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Звернення стягнення на предмет застави відповідно до частини першої статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Згідно п. 2.3 договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 11 жовтня 2007 року № 0 предмет застави забезпечує в повному обсязі виконання усіх боргових зобов`язань позичальника за цим договором.

Відповідно до пункту 8.2 Договору звернення стягнення на Предмет застави здійснюється:

- або на підставі рішення суду;

- або шляхом застосування позасудових засобів звернення стягнення.

Відповідно до п.п.8.3,-8.6 Договору Сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет застави в позасудовому порядку.

У разі застосування позасудових засобів звернення стягнення у випадках, зазначених в п.8.1 цього Договору, Банк надсилає Позичальнику повідомлення відповідно до ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

У разі невиконання Позичальником вимог, зазначених в повідомленні, про яке йдеться в п.8.3 цього Договору, Банк здійснює звернення стягнення у порядку, передбаченому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

При звернення стягнення в позасудовому порядку, Банк має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на Предмет застави:

- передача Предмету застави у власність Банку в рахунок виконання забезпеченого заставою зобов`язання в порядку, встановленому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»;

- продаж Банком Предмету застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах, в порядку, встановленому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Таким чином, необхідно зробити висновок про те, що передача рухомого майна, а саме легкового автомобіля, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність ТОВ «Українська факторингова компанія» в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання є позасудовим способом звернення стягнення на заставлене майно, який здійснюється без звернення до суду.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 758/11743/15-ц (касаційне провадження № 61-14673св18).

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет застави є неприйнятним, а тому і відсутні підстави для задоволення позову.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог передбачених ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з ТОВ «Українська факторингова компанія» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 2946 грн. 38 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 05 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 2946 грн. 38 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складене 12 березня 2020 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О. Ю. Кононенко

В. І. Криворотенко