Провадження №2/760/559/20
Справа №760/9311/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді: Оксюти Т.Г.

при секретарі - Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІНКОМСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та являється споживачем житлово-комунальних послуг, наданих підприємством позивача.

Обслуговування та утримання будинку АДРЕСА_2 здійснює Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІНКОМСЕРВІС» (далі - ОСББ «ІНКОМСЕРВІС»).

Відповідач користувався житлово-комунальними послугами, наданими позивачем, однак кошти за користування ними сплачував не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

У зв`язку з порушенням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної оплати вартості спожитих житлово-комунальних послуг у нього утворилась заборгованість за період з 01.09.2014 по 01.12.2018, яка становить 66407,71 грн.

Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України, позивач також просив стягнути інфляційне нарахування боргу в сумі 21855,68 грн. та 3% річних в сумі 3681,74 грн.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. та витрати на послуги з підготовки до розгляду справи в суді, а саме: складання розрахунку інфляції та 3% річних, складання позовної заяви, подання позовної заяви до суду, участь в першому судовому засіданні в розмірі 5698,67 грн.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.06.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

12.07.2019 від представника позивача надійшло клопотання про проведення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.07.2019 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

29.08.2019 від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій відповідач позов не визнав. Зазначав, що позивачем не надано до суду доказів на підтвердження суми заборгованості, у зв`язку з чим неможливо визначити чи вірно проведено розрахунок заборгованості; не вказано за які саме види житлово-комунальних послуг та в якому обсязі за кожний вид виникла зазначена позивачем заборгованість; не надано доказів про об`єми наданих послуг обслуговуючими організаціями та суми сплачених за ці послуги коштів, що унеможливлює визначення частки таких послуг, які були отримані безпосередньо відповідачем.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, відповідач також заперечував, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту існування права на зайняття адвокатською діяльністю у ТОВ «Центр Права», з яким позивачем було укладено договір про надання правничих послуг. Крім того, зазначив, що в розрахунку витрат на правничу допомогу, зазначені правничі послуги, які не стосуються даної справи. Також, позивачем не надано доказів понесених ним витрат на правову допомогу. Окрім зазначеного, відповідач вважає, що позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності, оскільки позивач просить стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги за період більш ніж чотири роки. Відповідач просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності до позовних вимог ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

11.09.2019 від представника позивача надійшло клопотання про збільшення позовних вимог в якому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за житлово-комунальні послуги, з урахуванням заборгованості за постачання холодної та гарячої води за період з 01.09.2014 по 01.09.2019 в розмірі 322 600,51 грн., інфляційне нарахування боргу в сумі 29969,56 грн. та 3% річних в сумі 8516,86 грн., а всього 361 086,92 грн.; витрати по оплаті судового збору в розмірі 5416,29 грн.; витрати на послуги з підготовки до розгляду справи в суді в розмірі 5698,67 грн.

11.09.2019 від представника позивача надійшли заперечення на заяву відповідача про застосування строку позовної давності. Представник позивача заперечує проти поданої відповідачем заяви посилаючись на те, що перед поданням до суду даного позову, позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.01.2019, відмовлено у видачі судового наказу на підставі ст. 163 ЦПК України. Вважає, що поданням заяви про видачу судового наказу, було перервано перебіг позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Крім того, посилався на те, що в травні 2018 відповідачем ОСОБА_2 було здійснено платіж за житлово-комунальні послуги в сумі, яка перевищує щомісячний платіж за комунальні послуги, а саме 4946,34 грн., що свідчить про визнання відповідачем боргу та є підставою для переривання перебігу строку позовної давності. На підставі зазначеного, представник позивача вважає, що позивачем не порушено строк звернення до суду з даним позовом.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що обслуговування та утримання будинку за адресою: АДРЕСА_2 здійснює ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» на підставі відповідних договорів з виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг.

ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є особливим учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг та може бути, зокрема і споживачем послуг, який на підставі ч. 2 ст. 29 Закону, якщо він не є виконавцем, укладає договори про надання житлово-комунальних послуг з іншими виконавцями.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири, серія та номер: 601, виданого 02.09.2014.

Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Пунктом 9 ст. 15 Закону, співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до п. 1 ст. 15 Закону співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання.

Встановлено, що позивачем надавались послуги за період з 01.09.2014 по 01.09.2019, однак їх вартість відповідачем сплачена не в повному обсязі.

Згідно розрахунку заборгованості, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.09.2014 по 01.09.2019 в розмірі 322 600,51 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Статтею 66 Житлового кодексу України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ст. 68 ЖК України).

Відповідно до п. п. 4, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572, власник житла та наймач квартири зобов`язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов`язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників).

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідачем не погашена.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до положень ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідач заперечуючи проти позову посилався на те, що позивачем не надано до суду доказів на підтвердження суми заборгованості та не вказано за які саме види житлово-комунальних послуг та в якому обсязі за кожний вид виникла зазначена позивачем заборгованість.

Однак, твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості по комунальним платежем в квартирі АДРЕСА_1 , відповідно до якого борг відповідача станом на 01.09.2019 становить 322600,51 грн.

Протягом спірного періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідача на адресу позивача не надходило.

Таким чином, посилання відповідача на те, що позивачем не надано доказів про об`єми наданих послуг обслуговуючими організаціями та суми сплачених за ці послуги коштів, суд не приймає до уваги, оскільки вказане не має відношення до предмету спору.

Також, відповідач заперечуючи проти позову посилався на те, що позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності, оскільки позивач пред`являє вимогу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період більш ніж чотири роки.

Однак, суд не погоджується з позицією відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судом встановлено, що позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.01.2019, відмовлено у видачі судового наказу на підставі ст. 163 ЦПК України.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення.

Таким чином, поданням ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» 28.12.2018 заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, було перервано перебіг позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України.

Такий же правовий висновок міститься у Постанові Верховного суду України від 13.01.2016 р. у справі №6-931цс15.

Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги вбачається, що в травні 2018 року ОСОБА_3 здійснив платіж за житлово-комунальні послуги в сумі, яка значною мірою перевищує щомісячний платіж за комунальні послуги - 4946,34 грн., що свідчить про визнання відповідачем боргу.

Відповідно до ст. 264 ЦК України факт переплати є підставою для переривання перебігу строку позовної давності.

З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що позивачем подано позов в межах строку позовної давності.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплачує за надані йому комунальні послуги, в наслідок чого утворилась значна заборгованість, яка не погашена відповідачем.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за житлово комунальні послуги за період з 01.09.2014 по 01.09.2019 в розмірі 322 600,51 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті за житлово-комунальні послуги, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційне нарахування боргу в сумі 29969,56 грн. та 3% річних в сумі 8516,86 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на послуги з підготовки до розгляду справи в суді, слід зазначити наступне.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на послуги з підготовки до розгляду справи в суді, а саме: складання розрахунку інфляції та 3% річних, складання позовної заяви, подання позовної заяви до суду, участь в першому судовому засіданні в розмірі 5698,67 грн.

В клопотанні про збільшення позовних вимог позивачем зазначено, що ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» звернувся до фахівця в галузі права - ТОВ «Київський Центр Права», з метою отримання послуг з підготовки до розгляду справи в суді.

Позивач вказував, що послуги з підготовки та розгляду справи в суді позивачу надаються ТОВ «Київський Центр Права» на підставі договору про надання правничих послуг.

Відповідно до умов договору позивач замовив у ТОВ «Київський Центр Права» наступні послуги, а саме: складання розрахунку інфляції та 3% річних, вартість якої 297,84 грн; складання зави про видачу судового наказу, вартість якої 1191,36 грн.; подання заяви про видачу судового наказу, вартість якої 397,12 грн.; складання позовної заяви, вартість якої 1787,04 грн.; подання позовної заяви до суду, вартість якої 238,27 грн.; участь у першому судовому засіданні, вартість якої 1787,04 грн.

Загальна сума витрат на послуги з підготовки до розгляду справи в суді становить 5698,67 грн.

Позивачем додано до позову розрахунок витрат на правничу допомогу від 03.12.2018 року на підставі договору про надання правничих послуг.

Відповідно до зазначеного розрахунку, витрати на правничу допомогу складаються із: складання розрахунку інфляції та 3% річних (297,84 грн.); складання заяви про видачу судового наказу (1191,36 грн.); подання зави про видачу судового наказу (397,12 грн.). Загальна сума витрат - 1886,32 грн.

Таким чином вбачається, що в розрахунку витрат на правничу допомогу від 03.12.2018 року, зазначені правничі послуги, які не стосуються даної справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обґрунтування вимог про стягнення витрат на правову допомогу позивачем не надано доказів їх понесення, а саме не надано квитанції про сплату зазначених послуг, не надано акт виконаних робіт (детальний з описом проведених робіт з урахуванням часу тощо).

Договір про надання правничих послуг, на який посилався позивач, до матеріалів справи також надано не було.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 5416,29 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10, 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. ст. 1, 13, 19, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. 66, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 256, 261, 264, 322, 509, 525, 526, 610, 612, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281, 282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 7) заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2014 по 01.09.2019 в розмірі 322 600,51 грн., інфляційне нарахування боргу в сумі 29 969,56 грн. та 3% річних в сумі 8 516,86 грн., а всього стягнути 361 086,92 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 7) судовий збір в сумі 5416,29 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 7);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).

Суддя