УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, стягувач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», посадова особа, дії якої оскаржуються: Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинська Оксана Миколаївна,

встановив:

Описова частина

Зміст вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, стягувач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», посадова особа, дії якої оскаржуються: Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинська Оксана Миколаївна.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилалася на те, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавчий лист № 415/4173/14-ц, виданий 02.06.2017 р. Лисичанським міським судом Луганської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ТОВ «Східно-Українська Металургійна компанія», ТОВ «ШКА-ХОДДШГ», ТОВ «Метали і полімери» на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 3 167 183,02 дол. США.

ОСОБА_1 вважає, що головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинська Оксана Миколаївна, як суб`єкт владних повноважень, порушує основоположні принципи правової держави, допускаючи свавілля та зловживає наданими державою повноваженнями, чим порушує права та свободи Скаржника з огляду на наступне.

06.07.2017 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Кузьменко Олексій Степанович відкрив виконавче провадження № 54236242 про примусове виконання рішення Лисичанського міського суду Луганської області про солідарне стягнення.

Так, 11.07.2017 він виніс постанову про арешт майна ОСОБА_1 в межах суми 82724657,29 грн. Відповідні записи внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (копія постанови про арешт, копія витягу про реєстрацію обтяжень рухомого майна та копія витягу про реєстрацію обтяжень нерухомого майна додаються, оригінали знаходиться в матеріалах виконавчого провадження).

Майно, яке належить ОСОБА_1 на праві власності та за рахунок якого можна виконати зобов`язання, знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з розпорядженням КМУ № 1085-р від 07.11.2014 р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». У зв`язку з чим, ані боржник ані державний виконавець з об`єктивних причин не має можливості реалізувати нерухоме майно для погашення заборгованості.

21.07.2017 р. та 30.07.2018 р. державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 у розмірі 20% від заробітку щомісяця, оскільки ОСОБА_1 працює заступником директора з корпоративного розвитку TOB «ТК Завод сталевої дробі».

ОСОБА_1 періодично вносить щомісячні платежі у розмірі 20% від суми заробітної плати в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням № 54236242.

З 26 липня 2019 року боржник почав працювати у ТОВ «Хеві Метал» на посаді заступника директора з корпоративного розвитку, що дало змогу збільшити у 3,5 рази щомісячні відрахування на погашення заборгованості.

Стягувач за вказаним виконавчим провадженням звертався до Лисичанського міського суду Луганської області зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Кузьменко О.С., яка, на його думку, полягала у невчиненні дій щодо обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Лисичанський міський суд Луганської області в своїй ухвалі від 27.12.2019 р. по справі № 415/6066/18 в задоволенні скарги відмовив та наголосив на недоведеності факту ухилення боржника від покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Окрім того, Лисичанський міський суд Луганської області в зазначеній вище ухвалі встановив, що ОСОБА_1 працює заступником директора з корпоративного розвитку на підприємстві TOB «ТК Завод Сталевої Дробі», основним видом діяльності підприємства є оптова торгівля металами та металевими рудами, і у зв`язку із виконанням службових обов`язків періодично здійснює закордонні поїздки, бо має відповідні службові завдання, знання металургійного виробництва, належну практику і знання англійської мови, багаторічну практику ведення переговорів з підприємцями у цій галузі.

Тому, суд зробив висновок, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України призведе до припинення виконання рішення суду, оскільки боржник щомісячно сплачує платежі на виконання рішення суду в розмірі 20 % від суми заробітної плати, а його робота полягає у частих виїздах за межі України.

Зазначені обставини встановлені щодо ОСОБА_1 в ухвалі Лисичанського міського суду Луганської області від 27.12.2019 р, по справі № 415/6066/18, яка набрала законної сили, а тому відповідно до ч. 4 статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

У зв`язку із звільненням з посади старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко Олексія Степановича, виконавче провадження № 54236242 було передано на виконання головному державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Торбинській Оксані Миколаївні.

Таким чином, головний державний виконавець Торбинська О.М. отримала ВП № 54236242 разом із всіма матеріалами, з яких мала можливість простежити хронологію дій попереднього державного виконавця, спрямованих на виконання рішення Лисичанського міського суду Луганської області про стягнення заборгованості.

З матеріалів виконавчого провадження № 54236242 чітко видно, що ОСОБА_1 (боржник) періодично кожного місяця сплачує 20% від доходів/заробітної плати в рахунок погашенням належних до стягнення сум, що підтверджує добросовісність намірів боржника щодо виконання зобов`язання.

Попри це, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Торбинська О.М., після отримання інформації із Державної прикордонної служби України про перетин ОСОБА_1 державного кордону, звернулася до Печерського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження скаржника у праві виїзду за межі України.

Пунктом 19 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено право державного виконавця звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України виключно у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Таким чином, подання державного виконавця застосоване до ОСОБА_1 «автоматично», тобто лише у зв`язку з тим, що боржник не погасив всю суму заборгованості.

Будь-яких доказів, що свідчать про навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання обов`язків за виконавчим провадженням № 54236242 до Печерського районного суду м. Києва надано не було.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року по справі № 757/51178/19-ц подання державного виконавця задоволено - тимчасово обмежено виїзд ОСОБА_1 за межі України.

Вбачаючи у діях державного виконавця порушення своїх прав та законних інтересів, ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2019 року по справі № 757/51178/19-ц.

Постановою Київського апеляційного суду від 30.01.2020 р. по справі № 757/51178/19 скасовано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2019 року по справі № 757/51178/19-ц та відмовлено у задоволенні подання головного державного виконавця ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

У зазначеній Постанові Київський апеляційний суд встановив, що виконавець Торбинська ОСОБА_2 .М. передчасно звернулась з поданням до суду про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого провадження - обмеження боржника у його конституційному праві - праві виїзду за кордон. До матеріалів подання виконавцем надано копії платіжних документів з призначенням платежу 20 % заробітної плати за ВП № 54236242. платник ОСОБА_1 , що в свою чергу не свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Суд встановив, що в даному випадку відсутні підстави вважати про пропорційність меті застосування такого заходу як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки згідно покладених на ОСОБА_1 службових обов`язків, останній здійснює відрядження за межі території України, що передбачено його посадовими обов`язками.

Таким чином, дії головного державного виконавця Торбинської Оксани Миколаївни щодо необґрунтованого та безпідставного звернення до суду з подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 є незаконними та такими, що порушують основні засади виконавчого провадження.

На підставі викладеного, просив суд визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни, що полягають у зверненні до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Доводи особи, яка подала скаргу

Скарга мотивована тим, що скаржник ОСОБА_1 вважає дії державного виконавця щодо звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України незаконними, у зв`язку з чим просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни, що полягають у зверненні до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Публічне акціонерне товариство «Альфа-банк» надало відзив на скаргу.

Надходження скарги та інших заяв до суду

26.02.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/1347/20 було відкрито провадження у цій справі.

Заперечення сторін

23.03.2020 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-банк» надало відзив на скаргу, в якій просила суд відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Державний виконавець Торбинська О.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Стягувач ПАТ Альфа-Банк в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи.

Фактичні обставини, встановлені судом

Згідно з постановою ВП № 54236242 від 11.07.2017 р. головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича при примусовому виконанні виконавчого листа № 415/4173/14-ц, виданого 02.06.2017 Лисичанським міським судом Луганської області, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах суми звернення стягнення 82724657,29 грн.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень № 46566087 від 29.10.2015, наданого Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, внесено інформацію про державну реєстрацію обтяження 29.10.2015 р., вид обтяження арешт нерухомого майна, підстава постанова про арешт майна.

Згідно з інформацією в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 48179011 від 28.10.2015, внесено інформацію про обтяження рухомого майна, вид обтяження арешт рухомого майна, підстава постанова про арешт майна.

Згідно з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 54236242 від 21.07.2017, головний державний виконавець Відділу примусового виконанні рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко Олексій Степанович при примусовому виконанні виконавчого листа № 415/4173/14-ц, виданого 02.06.2017 Лисичанським міським судом Луганської області, вирішив звернути стягнення на доходи/заробітну плату боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що отримує дохід у ТОВ «Завод Сталевої Дробі».

Згідно з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 54236242 від 30.07.2018, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко Олексій Степанович при примусовому виконанні виконавчого листа № 415/4173/14-ц, виданого 02.06.2017 Лисичанським міським судом Луганської області, вирішив звернути стягнення на доходи/заробітну плату боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що отримує дохід у ТОВ «ТК Завод Сталевої Дробі».

Згідно з ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 24.09.2019р., справа № 757/51178/19-ц, подання головного державного виконавця рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межу України боржника ОСОБА_1 задоволено.

Згідно з постановою Київського апеляційного суду від 30.01.2020р., апеляційну скаргу ОСОБА_1 вирішено задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2019 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні подання головного державного виконавця рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни.

Мотивувальна частина

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з рішенням Лисичанського міського суду від 02.06.2017 року справа № 415/4173/14-ц, солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ТОВ «Східно-Українська Металургійна компанія», ТОВ «НІКА-ХОЛДІНГ», ТОВ «Метали і полімери» на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 3167183,02 дол. США.

У Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження ВП № 54236242 для виконання рішення суду, в межах якого державний виконавець звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , яке 24.09.2019 року було задоволено ухвалою Печерського районного суду міста Києва, а 30.01.2020 року постановою Київського апеляційного суду відмовлено у задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції скасовано.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Права і обов`язки державного виконавця визначені у ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом частини першої цієї норми державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 ч. 2 цієї статті передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб),що підлягає примусовому виконанню в порядку,встановленому законом,- до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, відповідно до зазначених вище положень закону, тимчасове обмежено боржника у праві виїзду за межі України є одним і заходів примусового виконання судового рішення та може бути застосоване судом в разі ухилення останнього від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, зокрема обов`язків, передбачених ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

При цьому відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 цього Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу на рішення, дій або бездіяльності виконавця може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу.

Вирішуючи питання про правомірність звернення виконавця до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у права виїзду за межі України, суд зважає на той факт, що скаржник поновив свої порушені права чи свободи, звернувшись із апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції. Так, згідно з постановою Київського апеляційного суду від 30.01.2020р., апеляційну скаргу ОСОБА_1 вирішено задовольнити. Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2019 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні подання головного державного виконавця рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни щодо обмеження права виїзду ОСОБА_1 за межі України. Отже, скаржник ОСОБА_1 отримав постанову про задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали суду про тимчасове обмеження боржника у права виїзду за межі України.

Суд вважає, що судом вже усунуті допущені порушення і поновлено порушені права чи свободи скаржника належним чином.

Дії державного виконавця щодо звернення до суду із поданням про тимчасове обмежено боржника у праві виїзду за межі України є одним і заходів примусового виконання судового рішення та відповідають нормам чинного законодавства, вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця.

За таких обставин, суд вважає, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 124 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 48, 76, 81, ч. 223, 258, 259, 260, 263, 268, 447, 450-451 ЦПК України; ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 1, 2, 10, 13, 18, 57, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, стягувач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», посадова особа, дії якої оскаржуються: Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинська Оксана Миколаївна, відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники судового розгляду:

Скаржник: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягувач: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», місцезнаходження за адресою: буд. 100, вул. Велика Васильківська, м. Київ, 03150, Україна, .

Посадова особа, дії якої оскржуються: Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинська Оксана Миколаївна, місце знаходження за адресою: буд.13, вул. Городецького, м. Київ.

Повний текст судового рішення складено 24.03.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова