Справа № 2-962/2010
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Гандзій Д.М.

При секретарі Задеряки Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича що полягає у неправомірній бездіяльності,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2020 року, представник скаржника, звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною скаргою в якій просила суд визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С., в частині не проведення дій щодо визначення вартості майна боржника житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 для його подальшої реалізації у виконавчому провадженні № 55558190, зобов`язати приватного виконавця Щербакова Ю.С. в рамках виконавчого провадження № 55558190 визначити вартість майна боржника - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 для його подальшої реалізації.

Представник скаржника АТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з`явилась про дату час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, надіславши на адресу суду письмову заяву в якій розгляд скарги просила проводити за її відсутності.

Приватний виконавець Щербаков Ю.С., в судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, надіславши на адресу суду письмову заяву в якій розгляд скарги просив проводити за його відсутності.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд скарги за його відсутністю суду не надав.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї докази суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С., з 17.01.2018р. перебуває виконавчий лист № 2-962-10 виданий 26.10.2010р. Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення боргу з гр. ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/0079/74/51079 від 19.04.2006р. у розмірі 375409,37 грн. та за сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1802,00 грн. всього 377229,37 грн. (ВП № 55558190).

09.07.2019р. приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. було проведено опис нерухомого заставного майна Боржника - житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами заг. пл. 64,6 кв.м. розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться в іпотеці заявника про що винесено відповідну постанову.

Приватним виконавцем було встановлено, що за адресою місцезнаходження предмету іпотеки з 15.06.2009р. зареєстрована донька боржника - гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через відсутність подальших дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки 30.01.2020р. заявник направив до приватного виконавця клопотання щодо здійснення подальших дій по виведенню предмету іпотеки на реалізацію (призначення експерта, визначення вартості майна, передача його на реалізацію через ДП «Сетам», без отримання згоди від органу опіки та піклування) з посиланням на правову позицію Верховного Суду України з порушеного питання.

03.02.2020р. на адресу стягувача надійшов Лист-повідомлення Приватного виконавця від 31.01.2020р. № 2378, яким відмовлено Заявнику у вчинені дій щодо виведення предмету іпотеки на СЕТАМ з посиланням на порушення законних прав неповнолітньої доньки боржника, вимог п. 3 Розділу 2 Порядку реалізації арештованого майна затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. № 2831/5 та відсутністю дозволу Служби у справах дітей Одеської районної державної адміністрації на реалізацію предмета іпотеки.

Відповідно до п. 1.1. Іпотечного договору від 20.04.2006р. за реєстр. № 2013 предметом іпотеки забезпечено повне виконання грошових зобов`язань Боржника, що випливають з Кредитного договору № 014/0079/74/51079 від 19.04.2006р.

Згідно з п. 2.1.1. Іпотечного договору Боржник гарантує, що до моменту укладання цього договору предмет іпотеки знаходиться у його власності, прав щодо нього у третіх осіб як в межах України так і за її межами не має.

Відповідно до п. 3.3.4. Іпотечного договору до обов`язків Боржника відносяться у т.ч. такі: не видавати довіреності на користування та розпорядження предметом іпотеки без отримання попередньої згоди Заявника.

Згідно з ст. 586 ЦК України заставодавцю надано право користуватися предметом застави відповідно до його призначення, відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя.

Боржник в порушенням норм ст. 586 ЦК України, ст. 1, 9 ЗУ «Про іпотеку», пунктів 3.3.4., 3.4.1. Іпотечного договору самовільно, без будь-якої згоди заявника, 15.06.2009р. зареєстрував у предметі іпотеки свою неповнолітню доньку ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 8 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

В даному випадку є встановлений факт зловживання Боржником своїми процесуальними правами та обов`язками, створення штучних перешкод для належного виконання рішення суду шляхом реєстрації у предметі іпотеки своєї неповнолітньої дитини без згоди Заявника.

Постановою № 320/793/19 від 15.05.2019р. Шостого Апеляційного Адміністративного суду зроблено висновок, що реєстрація місця проживання дитини в житловому приміщенні боржника, яке є об`єктом іпотеки, є способом перешкоджання звернення стягнення на таке майно, що свідчить про зловживання боржником своїми процесуальними правами та створення штучних перешкод для виконання судового рішення у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Посилання у даному випадку Приватним виконавцем на норми ст. 18 Закону України Про охорону дитинства, пункту 28 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 порушує принцип обов`язковості судових рішень, безпосередньо порушує права Заявника та суперечить законодавству України та сформованій судовій практиці.

Пунктом 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, «що згідно зі статтею 32 Цивільного кодексу України, статтею 177 Сімейного кодексу України та статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 глави 1 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 - у разі укладення правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, у тому числі договорів щодо поділу, обміну житлового будинку, квартири за участю малолітніх осіб, а також осіб, над якими встановлено опіку або піклування, нотаріус перевіряє наявність дозволу органу опіки та піклування на укладення таких правочинів.

У зв`язку з наведеним необхідно виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки і будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки), не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

На момент укладання Іпотечного договору неповнолітня дитина Боржника не була зареєстрована та не мала права власності на предмет іпотеки, сам Іпотечний договір до цього часу не оскаржений,є дійсним та законним.

Згідно рішень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у справах № 6-39908св14 (30.09.2015 р), № 6-8741св15 (08.07.2015 р), № 6-45859св13 (05.02.2014 р.) та правової позиції Верховного Суду України у справах № 761/4494/13-ц (04.07.2018 р), № 367/2506/15-ц (27.06.2018 р), № 1612/2343/12 ( 20.03.2019 р) звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду, виконавчим написом нотаріуса - є кінцевою стадією виконання рішення про звернення стягнення, а тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, в якому право користування належить малолітній дитині, не потрібен. Така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду, виконавчого напису нотаріуса та проведенні електронних торгів на ДП «Сетам», тому при виведені предмету іпотеки на торги через СЕТАМ відсутні порушення ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей».

В даному випадку є наявні юридичні обставини, які мають значення для правильного вирішення питання по справі та безпосередньо зобов`язують Приватного виконавця примусово реалізувати предмет іпотеки без отримання відповідного дозволу органу опіки та піклування, зокрема:

-Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.04.2010р. № 2-962-10 яке знаходиться на примусовому виконанні у Приватного виконавця;

-Іпотечний договір та згода Заявника виконати рішення Суду шляхом звернення стягнення за рахунок предмету іпотеки;

-невиконання Боржником рішення Суду в добровільному порядку та як наслідок діюче виконавче провадження у відношенні останнього;

-незаконна реєстрація (15.06.2009р.) після укладання іпотечного договору (20.04.2006р.) Боржником у предметі іпотеки своєї неповнолітньої доньки;

-одностайна правова позиція по даному питанню Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховного Суду України.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» для проведення оцінки нерухомого майна виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання у зв`язку із чим приватний виконавець зобов`язаний винести Постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 55558190 для отримання висновку про оцінку предмета іпотеки та повідомити сторонам про результати її визначення, що до цього часу не зроблено. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Організатор торгів (ДП «Сетам») здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Згідно до п. 3 Розділу ІІ Порядку приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує її та надсилає разом із документами в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

Таким чином, Приватний виконавець зобов`язаний відповідно до вимог ст. ст. 48, 57 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 1, 18, Розділу VIII Інструкції, пунктів 1, 2, 3 Розділ ІІ Порядку після проведення опису й арешту майна боржника, визначити вартість майна боржника, сформувати заявку на реалізацію арештованого майна Боржника та безпосередньо направити заявку на реалізацію організатору електронних торгів ДП «Сетам», але Приватним виконавцем зазначені вимоги не були дотримані чим проявлено неправомірну бездіяльність та порушено законні права Заявника.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду, в обов`язок Суду також входить контроль за його виконанням (ст. 129-1 Конституції України).

В справі № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на обов`язок суду здійснити всі дії, спрямовані на створення умов для забезпечення реального виконання судового рішення, уповноважені співробітники державної виконавчої служби/приватні виконавці зобов`язані проводити примусове виконання рішень судів в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії», «Горнсбі проти Греції»).

У своєму Рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004р. Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Згідно ст. 1, 2 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 3, 4 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» на приватного виконавця покладено обов`язок - своєчасно, повно, неупереджено виконувати рішення, примусове виконання якого передбачено законом, державний/приватний виконавець зобов`язаний сумлінно здійснювати свою професійну діяльність з дотриманням принципів: верховенства права, законності, обов`язковості виконання рішень.

Всупереч наведеного вище приватним виконавцем допущено неправомірну бездіяльність чим порушено принципи законності та обов`язковості виконання рішень, що призвело до порушення прав заявника та невиконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 586 ЦК України, ст. 127, 446, 447-451 ЦПК України, ст. 1, 2, 18, 28, 48, 51, 56, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», п. 1, 10, 26 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 2832/5від 29.09.2016р., п. 1, 3 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. № 2831/5, ЗУ «Про іпотеку», ст. 129-1 Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Законом України № 475/97 від 17.07.1997р., Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р., Рішеннями Конституційного Суду України від 13.12.2012р. № 18-рп/2012, від 26.06.2013р. № 5-рп/2013,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича що полягає у неправомірній бездіяльності задовольнити;

2. Визнати неправомірною бездіяльність Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича в частині: не проведення дій щодо визначення вартості майна Боржника - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 для його подальшої реалізації у виконавчому провадженні № 55558190;

3. Зобов`язати Приватного виконавця Щербакова Юрія Сергійовича в рамках виконавчого провадження № 55558190 визначити вартість майна Боржника - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 для його подальшої реалізації.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя Гандзій Д.М.