Провадження № 2-з/760/58/20
Справа № 760/2913/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОЛОКА» про визнання рішення незаконним та його скасування, стягнення моральної шкоди,-

встановив:

Позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва вищезазначеним позовом, в якому просить:

- визнати рішення від 02.01.2020 №02/01 прийняте ТОВ «Фінансова компанія «ТОЛОКА» про припинення управління майном та відкріплення від ОСОБА_1 об`єкта інвестування - незаконним та таким, яке порушує права позивача у частині належного та добросовісного виконання ним умов договору про участь у фонді фінансування будівництва від 31.01.2017 №230-2;

- зобов`язати відповідача передати для реалізації права позивача отримання у власність закріплений об`єкт будівництва (вид квартира) у житловому будинку з паркінгом АДРЕСА_1 яка розташована на 11 поверсі з однією житловою кімнатою, загальною площею 39,80 кв. м, секція «А», у відповідності до умов договору про участь у фонді фінансування будівництва від 31.01.2017 №230-2;

- стягнути моральну шкоду у розмірі 5000 грн на користь позивача, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою ТОВ «Толока».

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.02.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОЛОКА» про визнання рішення незаконним та його скасування, стягнення моральної шкоди - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОЛОКА» про визнання рішення незаконним та його скасування, стягнення моральної шкоди.

Разом з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої просить заборонити відповідачу вчиняти певні дії, а саме: відкріплювати на підставі свого рішення датованого 02.01.2020, вих. №02/01-2 від позивача закріплене за нею на підставі свідоцтва про участь у ФФБ виду А №230-2 від 04.12.2018, об`єкт будівництва (квартира) у житловому будинку з паркінгом: АДРЕСА_1, яка розташована на 11 поверсі з однією житловою кімнатою, загальною площею 39,80 кв. м, секція «2» до вирішення питання у судовому порядку.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що якщо не вжити заходів забезпечення позову, то це істотно може ускладнити чи унеможливити виконання сторонами спору остаточного рішення суду, а також ускладнити ефективний захист, а у подальшому і поновлення порушених (оспорюваних) прав позивача, за захистом яких остання звернулася до суду.

Розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 2 ст.149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Встановлено, що предметом спору, серед іншого, є реалізація позивачем майнових прав на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо:

- необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на викладене вище, суддя приходить до висновку про часткове задоволення поданої заяви.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони у вчиненні будь-яких дій, а саме: відкріплювати на підставі рішення датованого 02.01.2020, вих. №02/01-2 від позивача закріплене за нею на підставі свідоцтва про участь у ФФБ виду А №230-2 від 04.12.2018, об`єкт будівництва (квартира) у житловому будинку з паркінгом: АДРЕСА_1 , номер об`єкта інвестування 230 (квартира), яка розташована на 11 поверсі з однією житловою кімнатою, загальною площею 39,80 кв. м, секція «2».

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.149-153, 259, 260, 353-355 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОЛОКА» про визнання рішення незаконним та його скасування, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Заборонити ТОВ «Фінансова компанія «ТОЛОКА» вчиняти будь-які дії щодо відкріплення від ОСОБА_1 об`єкта будівництва - (квартири) у житловому будинку з паркінгом: АДРЕСА_1, яка розташована на 11 поверсі з однією житловою кімнатою, загальною площею 39,80 кв. м, секція «2».

Позивач: ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОЛОКА», місцезнаходження: 03057, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 1, .

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя - Г.О. Козленко