РІШЕННЯ

Іменем України

16.03.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді- Ванівського Ю.М.

з участю секретаря- Школьнікової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, третя особа Франківський відділ державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивує тим, що у вересні місяці 2019 року у поштовій скринці ОСОБА_1 знайшов лист, в якому містилася постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.08.2019 року ВП № 39889360. Відповідна постанови винесена Франківським відділом державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, державний виконавець Корпало І.Р.

Підставою для відкриття вищевказаного виконавчого провадження був виконавчий напис № 2203 виданий 15.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості 55 563,59 грн., а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 1 450 грн.

Після одержання постанови, позивач звернувся до Франківського ВДВС для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, в результаті чого одержано копію заяви АТ КБ «Приватбанк» про відкриття виконавчого провадження та копію оскаржуваного виконавчого напису.

10.09.2019 року адвокатом Панасом Ю.А. було надіслано в інтересах позивача адвокатський запит від 09.09.2019 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О.

Як вбачається з витягу з офіційного сайту ДП «Укрпошта», відповідний адвокатський запит одержано приватним нотаріусом 12.09.2019 року, однак, станом на день подання цієї позовної заяви, відповіді не одержано.

Тобто, нотаріус не відповів на підставі яких документів ним видано оскаржуваний виконавчий напис та не надав цих документів.

Виконавчим написом від 15.05.2017 року запропоновано стягнути заборгованість на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з ОСОБА_1 , не сплачену за кредитним договором № б/н від. 20.03.2013 року.

Строк, за який провадиться стягнення 1441 днів, а саме: з 20.03.2013 року по 28.02.2017 року.

Сума, що підлягає стягненню, складає 55 563,59 гривень, з урахуванням:

?заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3 980,44 грн.

?заборгованість за відсотками у розмірі 45 111,07 грн.

?заборгованість з комісії та пені у розмірі 3 350,00 грн.

?заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн.

?заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2 622,08 грн.

Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 450 грн.

Як вбачається, з оскаржуваного виконавчого напису, строк, за який провадиться стягнення 1441 днів, а саме: з 20.03.2013 року по 28.02.2017 року.

Тобто, виконавчий напис видано щодо стягнення заборгованості за 4 роки! Що виходить за межі трирічного строку за який нотаріус може вчинити виконавчий напис.

Таким чином, в порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис було вчинено з урахуванням заборгованості за межами трьох років з дня виникнення права вимоги в банку, що свідчить про спірність розміру кредитної заборгованості.

Приватним нотаріусом також порушено статтю 88 Закону України «Про нотаріат», статтю 258 ЦК України.

Згідно п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

В порушення цього, приватним нотаріусом стягнено: заборгованість з пені в розмірі 3 350 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2 622,08 грн. за межами позовної давності.

В порушення ст. 61 Конституції України, приватним нотаріусом стягнено: заборгованість з пені в розмірі 3 350 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2 622,08 грн.

Тобто, за одне й те ж порушення застосовано пеню і штраф, та ще й по кілька разів.

На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити.

04 грудня 2019 року на адресу суду надійшов відзив від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. який мотивований тим, що він не є належним відповідачем. Крім того, зазначив про те, що укладений між сторонами договір є діючий і безстроковий, так як в ньому не встановлено строк його припинення. Сторони не зверталися одне до одного щодо його розірвання. Зобов`язання на момент звернення за виконавчим написом у позивача не припинилися. На підставі чого просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засідання позивач та його представник не з`явилися, однак від представника на адресу суду поступила заява про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 . Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити.

В судове засідання представаник ПАТ КБ «Приват Банк» не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не зв`явився, однак у самому відзиві зазначив про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду від 24.10.2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

У зв`язкі із неявкою в судове засідання всіх сторін, суд вважає за доцільне розглянути справу за наявних у матеріалах справи доказів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1ст. 5 ЦПК України,передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича при видачу виконавчого напису за за кредитним договором № б/н від. 20.03.2013 року.

Виконавчим написом від 15.05.2017 року запропоновано стягнути заборгованість на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з ОСОБА_1 , не сплачену за кредитним договором № б/н від. 20.03.2013 року.

Строк, за який провадиться стягнення 1441 днів, а саме: з 20.03.2013 року по 28.02.2017 року.

Сума, що підлягає стягненню, складає 55 563,59 гривень, з урахуванням:

?заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3 980,44 грн.

?заборгованість за відсотками у розмірі 45 111,07 грн.

?заборгованість з комісії та пені у розмірі 3 350,00 грн.

?заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн.

?заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2 622,08 грн.

Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 450 грн.

Постановою Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження на підставі вищевказаного виконавчого напису.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктами 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним вище Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним вище Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові д 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц.

Таким чином, до суду не було надано жодного документу, який підтверджує безспірність заборгованості.

Письмової вимоги про повернення заборгованості банк позивачу взагалі не надсилав. Що унеможливило подання позивачем нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Відповідно до ч.2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання про визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрований в реєстрі за № 2203.

Однак, суд наголошує на тому, що справи за спорами щодо оскарження вичнених нотаріусами виконавчих написів мають розглядатися судами за позовом боржника до стягувача, відповідач у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис.

Такої ж позиції дійшов Верховний Суд України у постанові від 14 серпня 2019 року у справі №519/77/18.

Отже, вимога про стягнення з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, судових витрат не підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, третя особа Франківський відділ державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем,- задоволити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрований в реєстрі за № 2203.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», судовий збір у розмірі 768.40 грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Грушевського, 1д.

Відповідач: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 3;

Третя особа: Франківський відділ державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, код ЄДРПО : 35009269, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Конотопська, 6/8.

Суддя Ванівський Ю.М.