Справа 206/1903/20
Провадження 2/206/677/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Ільїній І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2020 року представник позивача звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 08 травня 2007 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 21600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника ОСОБА_4 перед банком за кредитним договором б/н від 08.05.2007 року становить 5351,55 гривень. Спадкоємцями ОСОБА_4 є відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Позивачем до спадкоємців (відповідачів по справі) 26 серпня 2019 року було направлено листи-претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. На підставі викладеного просили суд стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 5351,55 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою суду від 21 травня 2020 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак разом із позовною заявою суду було надано заяву про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. (а.с. 40)

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» не визнав та суду пояснив, що він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 . Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 відмовились. Претензію кредитора він не отримував, проте про існування заборгованості померлого ОСОБА_4 перед банком він обізнаний та частково вже сплатив вказану заборгованість у сумі 2700 грн., на підтвердження чого надав суду копію відповідної квитанції.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши фактичні обставини справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно Заяви № б/н від 08 травня 2007 року ОСОБА_4 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 5000 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% з розрахунку 360 днів на рік. Розмір комісії за кредитне обслуговування - 1% від суми заборгованості (а.с. 13 зворотній бік).

ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складають між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Таким чином, датою укладення між сторонами договору є дата підписання заяви, тобто 08 травня 2007 року.

ОСОБА_4 не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 13 травня 2013 року зроблено відповідний актовий запис №427 (а.с. 54)

Позивач зазначав, що у порушення умов кредитного договору, за життя ОСОБА_4 свої зобов`язання належним чином не виконував, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість за простроченим тілом кредиту, яка станом на 05 травня 2013 року складає 5351,55 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с.6-12).

Згідно реєстру поштових відправлень-рекомендованих листів претензії кредитора до ГНК № gnk20190201_064050 03 лютого 2019 року позивачем було направлено на адресу восьмої дніпровської державної нотаріальної контори претензію кредитора вих..№SAMDNS315 від 11.01.2019 з вимогами щодо повідомлення банку чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, включення кредиторських вимог в спадкову масу, повідомлення спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 5351,55 грн., а також надання інформації стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову у прийнятті спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника та надання відомостей про таких осіб (а.с. 24-25)

21 лютого 2019 року на адресу банку надійшов лист завідувача восьмої дніпровської державної нотаріальної контори №316/01-16 від 08.02.2019 щодо претензії кредитора, згідно якого банк повідомлено про те, що спадкоємець ОСОБА_4 письмово ознайомлений з претензією кредитора та надано копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.26)

Як вбачається з листів-претензій №SAMDNS315 від 20.08.2019 року позивачем було направлено на адресу відповідачів претензії з вимогою про сплату заборгованості померлого ОСОБА_4 за кредитним договором у розмірі 5351,55 грн. (а.с.27-29)

Вказані листи-претензії було направлено позивачем засобами поштового зв`язку 26 серпня 2019 року згідно реєстру згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів «Претензії до спадкоємців»(а.с.30-31)

Також, судом було витребувано з восьмої дніпровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 267/2013, яка була заведена після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що 13 березня 2014 року до восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори вперше надійшла претензія кредитора (позивача по справі) в порядку ст.. 1281 ЦК України вих..№SAMDNS315 від 20.02.2014 (а.с.68-71)

В подальшому позивачем також надсилались претензії кредитора в порядку ст.. 1281 ЦК України до восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори вих..№SAMDNS315 від 17.07.2014 та від 03.04.2017 (а.с. 72-74)

Згідно листа завідувача восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори № 661/02-14 від 04.05.2017 ПАТ КБ «ПриватБанк» було повідомлено про отримання претензії кредитора, залучення її до спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , а також повідомлено, що спадкоємці ОСОБА_4 будуть ознайомлені з претензією під час оформлення свідоцтв про право на спадщину (а.с. 75)

Також, судом встановлено, що 22 травня 2013 року об 11 год. 50 хв. відповідач ОСОБА_1 звернувся до восьмої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також ОСОБА_1 зазначив, що окрім нього є інші спадкоємці: дружина померлого - відповідач ОСОБА_3 та син померлого - відповідач ОСОБА_2 (а.с.53)

01 червня 2013 року о 12 год. 35 хв. відповідач ОСОБА_2 звернувся до восьмої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою, згідно якої відмовився за всіх підстав від прийняття належної йому частки у спадщині, з чого б вона не складалась, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_4 (а.с. 59)

18 жовтня 2013 року о 12 год. 20 хв. відповідач ОСОБА_3 звернулась до восьмої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою, згідно якої відмовилась за всіх підстав від прийняття належної їй частки у спадщині, з чого б вона не складалась, що залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_4 (а.с. 63)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 травня 2020 року державним нотаріусом восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С. посвідчено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , 1954 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_1 .

Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.118)

Свідоцтво про право на спадщину за законом видане на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано в Спадковому реєстрі 29 травня 2020 року за №65890836, що підтверджено копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60360590 від 29.05.2020 (а.с. 119)

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1218 Цивільного кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 та 1282 ЦК.

Згідно зі ст.1282 ЦК (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора

особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом

кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень ст.1282 ЦК.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

-чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в чч.2 та 3 ст.1282 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч.4 ст.1281 ЦК кредитор позбавляється права вимоги;

-коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

-при дотриманні кредитором строків, визначених у ст.1282 ЦК, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

-при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК.

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц.

Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 статті 1273 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

За змістом статті 1281 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Крім того, стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.

При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.

Таким чином, пред`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців через нотаріуса не суперечить положенням частини другої статті 1281 ЦК України.

На відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Аналогічні правові висновки викладено й у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2019 року у справі №620/136/17 провадження № 61-26112св18.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що за життя ОСОБА_4 , внаслідок неналежного виконання обов`язків за кредитним договором б/н від 08.05.2007, виникла заборгованість, яка станом на день смерті останнього складає 5351,55 грн., що підтверджено обґрунтованим розрахунком, який долучено до матеріалів справи.

Вказана заборгованість, згідно норм чинного законодавства входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 .

Також судом встановлено, що єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 є відповідач ОСОБА_1 , оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 .

Таким чином, суд вважає що вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення боргу кредитором спадкодавця з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що позивач звернувся з вимогою кредитора до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з дня, коли він дізнався про відкриття спадщини.

В той же час суд враховує той факт, що відповідачем ОСОБА_1 було здійснено часткове погашення заборгованості за кредитним договором, по зобов`язанням померлого спадкодавця у розмірі 2700 грн., про що свідчить копія квитанції №R_U9SCDSN2IIVDIF14DSTX7 від 05 червня 2020 року, яка долучена до матеріалів справи.

При цьому, сума боргу, з урахуванням вказаної суми погашення, у будь-якому випадку менше, аніж вартість житлового будинку, отриманого відповідачем у спадщину.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення боргу спадкодавця з відповідача ОСОБА_1 у розмірі 2651,55 є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кредитним договором б/н від 08.05.2007 у сумі 2651,55 грн., а також судовий збір у сумі 2102 грн.

В частині позовних вимог до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовити.

Повний текст рішення складено 16 червня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук