Справа № 524/646/19
Провадження № 2/524/86/20
17 березня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Андрієць Д.Д., за участю секретаря Шило В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,-
Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просила стягнути з відповідача на свою користь 123683,17 грн безпідставно збережених коштів.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
В судове засідання відповідач повторно не з`явився, відзив суду не подав.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
27.12.2011 Кременчуцькою міською радою Полтавської області прийнято рішення, яким затверджено ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо складання договору оренди землі для експлуатації та обслуговування частину будівлі учбових корпусів та споруд Кременчуцької об`єднаної технічної школи, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Також вказаним рішенням було зобов`язано ОСОБА_1 у шестимісячний термін замовити документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою та після його державної реєстрації перерахувати та сплатити орендну плату за земельну ділянку до 3% від грошової оцінки землі.
25.02.2012, 25.09.2012, 29.01.2013, 28.05.2013, 30.07.2013 Кременчуцькою міською радою Полтавської області були прийняті рішення, яким внесені зміни щодо терміну виконання рішення від 27.12.2011, зокрема встановлено строк до 30.10.2013.
Згідно проведеного позивачем розрахунку сума завданих позивачу збитків за період з 01.02.2016 по 31.01.2019 становить 123683,17 грн.
Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно ст. 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.
Статтями 125, 126 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на який вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
В частині першій та другій статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
ОЦІНКА СУДУ
Суд відзначає, що право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, емфітевзису, суперфіцію).
Матеріалами справи підтверджується те, що з 01.02.2016 відповідачем не було належним чином оформлено права користування земельною ділянкою, на якій розташовано об`єкт нерухомого майна, власником якого він є, що призвело до безоплатного користування ОСОБА_1 земельною ділянкою в період з 01.02.2016 по 31.01.2019.
Велика Палата Верхового Суду в постанові від 23 травня 2018 року по справі 629/4628/16-ц(провадження 14-77 цс 18) зробила висновок про те, що за змістом приписів Земельного кодексу України виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. Відтак, Велика Палата Верховного Суду вважає, що відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин приписи чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 922/207/15).
Крім того, 13 лютого 2019 року Велика Палата Верхового Суду винесла постанову по справі № 320/5877/17(провадження 14-32 цс 19) в якій дійшла до висновку про те, що за змістом глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондиційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. … враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника жилого будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. Відтак, Велика Палата Верховного Суду вважає, що відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин приписи чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок. До моменту оформлення власником об`єктів нерухомості права оренди земельних ділянок, на яких ці об`єкти розташовані, відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладених договорів їх оренди та недоотримання їхнім власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.
Суд також враховує, що відповідачем не було надано доказів, які б підвереджували те, що кошти, які підлягали сплаті, були ним повернуті.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що вимоги Кременчуцької міської ради Полтавської області про стягнення з відповідача коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 123683,17 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судові витрати, які складають з судового збору в сумі 1921 грн.
Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування збитків задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області кошти в розмірі 123683,17 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області судові витрати, які складають з судового збору в сумі 1921 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць