Провадження № 2/734/473/20 Справа № 734/904/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 червня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді - Анохіна А.М.,

за участю секретаря - Колоколуші Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт. Козелець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить суд:

-визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 .

Після смерті матері ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить належна їй 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який відноситься до категорії колгоспного двору, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

До складу сім`ї даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 входили позивач ОСОБА_1 та його мати - ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчений 19.03.1998 секретарем виконкому Вовчківської сільської ради народних депутатів Козелецького району Чернігівської області яким належне на день смерті майно вона заповідала позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках, однак остання звернулась з заявою про відмову від прийняття спадщини.

Вказує, що після смерті своєї матері прийняв спадщину на спадкове майно, подавши заяву до нотаріальної контори, однак не оформив своїх прав.

Зазначає, що звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовила у видачі, оскільки не надано правовстановлюючий документ на вищезазначене спадкове майно.

Посилаючись на вказані обставини та відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги.

02.04.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М.

Ухвалою суду від 06.04.2020 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

08.04.2020 судом здійснено запит до Козелецької районної державної нотаріальної контори про надання спадкової справи.

14.04.2020 до суду від Козелецької районної державної нотаріальної контори надійшли матеріали спадкової справи.

Ухвалою суду від 13.05.2020 справу було призначено до розгляду за правилами загального провадження та проведення в підготовчому судовому засіданні.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та відсутності заперечень щодо позовних вимог.

За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7)

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с.6)

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області №22 від 15.01.2020, ОСОБА_2 проживала та була зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11)

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області №20 від 15.01.2020, будинок АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору станом на 15.04.1991 (а.с.12)

Як суспільна група "колгоспний двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність".

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Як вбачається з довідки № 103 від 19.03.2020, виданої суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_4 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.13)

Як вбачається з матеріалів справи, 19.03.1998 ОСОБА_2 було складено заповіт в якому заповіла все своє майно своїм дітям - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який було посвідчено секретарем виконкому Вовчківської сільської ради народних депутатів Козелецького району Чернігівської області(а.с.8)

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 177/2015, 10.08.2015 ОСОБА_1 звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 (а.с.25)

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 29.12.2016, остання не претендує на спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка посвідчена старостою с. Вовчок Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (а.с.26)

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, ОСОБА_1 прийняв спадщину в установленому законом порядку після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як встановлено судом, позивач, на виконання вимог ст. 1296 ЦК України, звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на нерухоме майно, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивач належним чином прийняла спадщину після померлої ОСОБА_2 , але у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачем права на спадкове майно.

Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 81, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 81, 89, 197, 200, 206, 247, 259, 265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М.Анохін