Справа № 462/1319/19 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/3009/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м.Львів

Справа № 462/1319/19

Провадження № 22ц/811/3009/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Залізничного районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 5 серпня 2019 року, (суддя Ліуш А.І.)

у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коваль О.М., про розірвання договору,-

встановив:

26 лютого 2019 року позивач звернулася з позовом про розірвання договору подружжя про розмір аліментів на дитину, посилаючись на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 16 лютого 2016 року. В цьому шлюбі у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що 1 травня 2018 року при конфлікті відповідач вигнав її з дому. Оскільки вона не мала постійного місця проживання, син залишився проживати з відповідачем. Стверджує, що відповідач чинив на неї психологічній тиск та повідомив їй, що якщо вона хоче бачитись із сином - повинна укласти договір про розмір аліментів на дитину. Однак відповідач перешкоджає їй в побаченнях з сином, порушуючи вимоги оскаржуваного договору. Просить задовольнити позов та розірвати договір подружжя про розмір аліментів на дитину від 21 травня 2018 року.

Оскаржуваним рішенням в позові відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволенні позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 лютого 2016 року. Вони є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до договору подружжя про розмір аліментів на дитину від 21 травня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 узгодили, що їх малолітній син ОСОБА_6 буде проживати із батьком ОСОБА_3 .

Згідно з п. 2 цього договору, сторони домовились про сплату ОСОБА_1 аліментів на сина у розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до п. 8 договору, сторони домовились, що ОСОБА_1 здійснює своє право на особисте виховання дитини без будь-яких обмежень та безумовно.

Згідно із ч. 1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Ззідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних, допустимих, достатніх, достовірних доказів, що відповідачем ОСОБА_3 істотно порушуються умови договору подружжя про розмір аліментів на дитину від 21 травня 2018 року, зокрема, що відповідач перешкоджає в побаченнях з сином, забороняє зустрічатися та спілкуватися з сином.

Судом першої інстанції вірно не взято до уваги посилання позивача на те, що вона уклала договір внаслідок психологічного тиску на неї зі сторони відповідача, оскільки доказів щодо чинення на неї тиску не подано.

Відповідно до п. 11, 13 оспорюваного договору, сторони ствердили про наявність дійсних намірів створити юридичні наслідки укладення договору, нотаріусом роз`яснено сторонам їх права та обов`язки. Зауважень позивачем ОСОБА_1 не заявлено.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано суду переконливих доказів на їх підтвердження.

Зокрема, позивач не довела, що існують підстави для розірвання договору. Докази невиконання умов договору відповідачем та вжиття позивачем заходів у визначені законом способи спонукати його до виконання умов договору відсутні.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 5 серпня 2019 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 березня 2019 року.

Головуючий

Судді