Справа № 653/1666/19
Провадження № 2/653/340/20
27 лютого 2020 року Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Крапівіна О.П.
при секретарі Гурковський В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . З 03.11.2012 року в належному їй будинку зареєстрована відповідач ОСОБА_3 , яка є її донькою, але остання з 2013 року фактично звільнила місце свого проживання. Реєстрація місця проживання відповідача створює для позивача перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки вона змушена нести додаткові витрати зі спалити комунальних послуг, а також, створює перешкоди для отримання житлових соціальних пільг. Такий факт реєстрації відповідача в житловому будинку, що належить позивачу, порушує її право власності, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності, тому вона вимушена урегулювати дане питання в судовому порядку.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не прибула, не повідомивши суд про причини неявки, про час і місце розгляду справи була повідомлена шляхом поштового повідомлення.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва на житловий будинок від 23.01.2003 року, виданого на підставі рішення Новогригорівської сільської ради №9 від 15.01.2003 року.
У житловому будинку за адресою по АДРЕСА_1 , окрім позивача, зареєстрована ОСОБА_2 та вибула без зняття з обліку з 2013 року, що підтверджується довідкою Виконкому Новогригорівської сільської ради №496 від 29.03.2016 року, копією акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 01.04.2019 року, довідкою Виконкому Новогригорівської сільської ради №02-05-257 від 30.05.2019 року
Ст. 41 Конституцією України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Глава 28 ЦК України визначає житло об`єктом права приватної власності.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому на праві власності будинком, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 81, 211, 264, 265,280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом- задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Генічеського районного суду О. П. Крапівіна