печерський районний суд міста києва
Справа № 631/1522/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Московенку В.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляков Володимир Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 5813, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною 19 жовтня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 87 133,35 грн. за договором № 0345/00003573 про відкриття банківського (карткового) рахунку від 02 листопада 2007 року, мотивуючи тим, що .

Ухвалою судді від 07 червня 2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. Того ж дня, ухвалою судді повернуто заяву позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення виконання виконавчого провадження № 57585609.

Відзиву, заяв, клопотань від сторін або третіх осіб не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, з огляду на відсутність заперечень проти такого вирішення справи, суд, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 5813, відповідно до змісту якого звернуто стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за договором про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговуванню платіжної картки № НОМЕР_1 від 02 листопада 2007 року відносно до якого банком було відкрито рахунок № НОМЕР_2 та встановлено кредитний ліміт (кредитну лінію), укладеним зі мною та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» на користь акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за вказаним договором. Строк платежу настав та боржником не виконано вимогу банку від 26.06.2018р; Стягнення заборгованості проводиться за період з 02 листопада 2007 року по 21 червня 2018 року. Сума заборгованості, яка підлягає стягненню складає 3252,77 дол. США, що станом на 21 червня 2018 року згідно з офіційним курсом Національного банк України (1 дол. США - 26,48 грн.) еквівалентно 86 133,35 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача у розмірі 1000 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача складає 87 133,35 грн.

Вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням норм діючого законодавства та він не підлягає виконанню з наступних підстав.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, що передбачає ст. 18 ЦК України.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» дня одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. с

Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені, відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі' порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому дай Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення боржника.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, що відповідає ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує; поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Як зазначено у ст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та банком дійсно 02 листопада 2007 року було укладено договір № 0345/00003573 про відкриття мені банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки № НОМЕР_2 в Доларах США.

Відповідно до повідомлення про порушення основного зобов`язання вих. № 62979 від 26 червня 2018 року, наданим відповідачем нотаріусу, банк зазначив, що у зв`язку з використанням мною коштів наданих по рахунках в межах кредитної лінії та не виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо їх повернення, у нього перед банком станом на 21 червня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 3252,77 дол. США, що еквівалентна 86 133,35 грн. Також банк вказав, що відповідно до ч. 2 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Проте, відповідно до умов вище зазначеного договору банк надав мені картку строком дії 12 місяців (п. 1.1.1.2 Договору). Термін погашення заборгованості за Кредитною лінією до 15 січня 2009 року.

Будь-яких додаткових угод до даного договору з банком ОСОБА_1 не укладав та не підписува, що не спростовано відповідачем.

Також, відповідно до розділу 3 договору № 0345/00003573 про відкриття мені банківського (карткового) рахунку від 02 листопада 2007 року, врегулювання спорів у випадку не можливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошевцевим В.М., або третейським суддею Мороз О.А. або Білоконем Ю.М . В порушення вказаного пункту договору Банк звернувся з заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису про стягнення «заборгованості».

Крім того, відповідачем для здійснення виконавчого напису нотаріусу було надано розшифровку від 21 червня 2018 року заборгованості до погашення, відповідно до якої позивач має заборгованість перед банком у розмірі 3252,77 доларів США, яка складається з простроченої позабалансової заборгованості в сумі 3252,77 дол. США, а заборгованість по кредиту та по відсоткам відсутня, в той час як у повідомленні банку про порушення основного зобов`язання вих. №62979 вказано що заборгованість у ОСОБА_1 виникла у зв`язку з використанням останнім коштів наданих по рахунках в межах кредитної лінії та не виконання мною своїх зобов`язань щодо їх повернення. Коли виникла вказана банком прострочена позабалансова заборгованість та чим взагалі передбачено її нарахування банком не повідомлено, в жодних документах це не зазначено, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису додається засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, вбачається, що наданий банком нотаріусу розрахунок не відповідає вказаним вимогам, він не засвідчений стягувачем, не вказано строків погашення заборгованості.

Окрім того, банком нотаріусу було надано копію поштової розписки про отримання позивачем вказаного повідомлення про порушення основного зобов`язання, але як вказує останній його не отримував, а поштова розписка містить підпис іншої особи.

Про претензії банку за даним договором позивачу стало відомо 06 листопада 2018 року, з листа приватного виконавця округу Харківської області Поплякова В.В., який надійшов з постановою про відкриття виконавчого провадження № 57585609 від 02 листопада 2018 року по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса № 5813 від 19 жовтня 2018 року.

07 листопада 2018 року позивачем отримано копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис.

З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні підтвердилась та обставина, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема, ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та постанові Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, оскільки, вчинений не на передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, та відсутні докази безспірності заборгованості, а тому він виконанню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5813, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною 19 жовтня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 87 133,35 грн. за договором № 0345/00003573 про відкриття банківського (карткового) рахунку від 02 листопада 2007 року.

Стягнути з акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. А. Писанець