Справа № 265/8793/18
Провадження № 4-с/265/10/20
У Х В А Л А

23 березня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Циклаурі К.В., заінтересовані особи: Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ККП «Маріупольтепломережа»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Циклаурі К.В. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №58622378 від 25.11.2019 року, що містяться на картковому рахунку відкритому у АТ КБ «ПриватБанк». В обґрунтування скарги зазначила, що вказаною постановою накладено арешт на всі грошові кошти, що маються на рахунках, відкритих на її ім`я в АТ КБ «ПриватБанк», що відкриті та будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику в межах суми стягнення, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів. Вона є багатодітною матір`ю та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Кошти, на які звернуто стягнення це: державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям, допомога на дітей одиноким матерям та допомога при народженні дитини та допомога на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях. Виплата вищевказаних державних допомог здійснювалась виключно на рахунок, відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», на який постановою державного виконавця накладено арешт. Вказані виплати є її з дітьми єдиним джерелом існування, у зв`язку з чим вони опинилися у вкрай скрутному стані без засобів до існування. Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню

Державний виконавець Лівобережного відділу ДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Циклаурі К.В. заперечували проти задоволення скарги, посилаючись на те, що підстав для скасування постанови не має, оскільки до теперішнього часу до ВДВС не находило документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання, та /або звернення стягнення на такий рахунок заборонено законом. Також на рахунок органу ВДВС суми коштів в рахунок оплати всієї заборгованості та виконавчого збору від боржника не надходили. Документального підтвердження про сплату суми заборгованості на користь АТ КБ «ПриватБанк» та виконавчого збору до ВДВС не надходило. Також у постанові виконавець зазначив, що її дія не розповсюджується на кошти, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. До ВДВС також не надходили документи з установи банку АТ КБ «ПриватБанк», які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунках, заборонено звертати стягнення згідно із Законом. Таким чином дії державного виконавця відповідають вимогам Закону, тому просить відмовити у задоволенні скарги.

Представник Лівобережного ВДВС у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) та ККП «Маріупольтепломережа» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка державного виконавця у судове засідання, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглянув скаргу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Судом встановлено, що 28.12.2018 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області було видано судовий наказ №265/8793/18 за яким на користь ККП «Маріупольтепломережа» з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно стягнуто заборгованість з оплати споживчої теплової енергії в сумі 45875,79 грн., суму інфляційних витрат у розмірі 7197,80 грн., 3% річних у розмірі 2134,30 грн. та витрати з оплати судового збору у розмірі 176,20 грн. в рівних частках, по 35,24 грн. з кожного.

15.03.2019 року державним виконавцем Лівобережного відділу ДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Циклаурі К.В. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа.

25.11.2019 року для забезпечення виконання рішення суду, керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було винесено постанову №58622378 про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», Виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до п.7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, АТ КБ «ПриватБанк» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 , повинно було повідомити інформацію щодо рахунків зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову без виконання. Однак, таких повідомлень від банку на адресу державного виконавця не надходило.

Частинами першою-третьою ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З листа Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 11.01.2020 року №Ц-23709-13-1.1.2 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в департаменті, як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.07.2019 року по 31.12.2019 року, призначеної на підставі постанови КМУ від 24.02.2003 року №250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» (зі змінами), допомоги на дітей одиноким матерям з 01.02.2019 року по 31.12.2019 року та допомоги при народження дитини з 01.06.2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених на підставі Закону України від 21.12.1992 року №2811-ХІІ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (зі змінами) та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 року №1751 (зі змінами), допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях з 01.07.2019 року по 30.04.2024 року, призначеної на підставі постанови КМУ від 13.03.2019 року №250 «Деякі питання надання соціальної підтримки багатодітним сім`ям» (зі змінами). Виплата вищевказаних держаних допомог по 31.12.2019 року включно здійснювалась виключно на рахунок UA1029867 відкритий на ім`я ОСОБА_1 в установі АТ КБ «ПриватБанк».

Ст.73 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік виплат, на які не може бути звернено стягнення, зокрема на : одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини;допомогу на дітей одиноким матерям; допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

У відповідності до ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на те, що на рахунки заявниці, з яких вона просить зняти арешт, дійсно зараховувалась державна допомога, а рахунок відноситься до рахунку із спеціальним режимом використання, накладений на рахунки в банку арешт унеможливлює отримання коштів державної допомоги суд дійшов висновку, що вимоги заявниці є обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд не знаходить підстав для задоволення скарги в часині скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, окрім вищезазначених рахунків, оскільки суд дійшов висновку, що ця частина скарги є необґрунтованою, такою що не має правового підґрунтя, що є підставою для відмови у задоволені цієї частини скарги.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Циклаурі К.В., заінтересовані особи: Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ККП «Маріупольтепломережа», задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Лівобережного відділу ДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Циклаурі К.В. від 25.11.2019 року у виконавчому провадженні №58622378 в частині накладення арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , а саме державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям та допомоги при народження дитини, що міститься на рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» МФО 305299.

В іншій частині задоволення скарги, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 23 березня 2020 року.

Суддя О.О. Костромітіна