У Х В А Л А

12 березня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Куштана Б. П., Бисаги Т. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ТОВ «Магазин «Взуття» - адвоката Маркусь Михайла Івановича про відвід складу суду по справі за позовом ТОВ «Магазин «Взуття» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (правонаступником якого є ОСОБА_5 ), треті особи ОСОБА_6 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Сабов Оксана Іванівна та ПАТ «Укрсоцбанк», про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «Магазин «Взуття» - адвокат Маркусь М. І. звернувся до апеляційного суду із заявою про відвід колегії суддів Фазикош Г. В., Куштан Б. П. та Бисага Т. Ю. мотивуючи її тим, що було порушено порядок визначення складу суду для розгляду справи.

Згідно звіту про автоматизований розподіл вбачається, що при розподілі справи було порушено п.2.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу Закарпатського апеляційного суду, затвердженого рішенням зборів суддів від 25.10.2019 року.

Вказаною нормою передбачено визначення коефіцієнту складності судової справи (категорії судової справи), що підлягає автоматизованому розподілу та розглядається судовою палатою з розгляду цивільних справ, проводиться відповідно до кількості наявних у справі томів. Якщо у справі є один том 1.0; якщо справа складає два томи 1.25; якщо справа складає три і більше томи 1.5.

Дана справа містить 7 томів, однак при автоматичному розподілі даної справи 09.01.2020 року, на думку заявника, було неправильно визначено складність справи: «І. Складність справи: 1 (зі спеціалізації)».

Крім того, на думку заявника, судді Фазикош Г. В. та Куштан Б. П. не можуть брати участь в розгляді даної справи з підстав, визначених п. 3 ч. 1 ст. 36 ЦПК України та ч. 3 ст. 37 ЦПК України.

Так, у січні 2017 року ТОВ «Магазин «Взуття» зверталося із позовом до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О. І. про зобов`язання вчинити дії.

Підставою для такого позову було те, що приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О. І. 07 липня 2011 року було посвідчено договір купівлі-продажу нерухомого майна вбудованих приміщень, що розташовані по АДРЕСА_1 , укладений між ТОВ «Магазин «Взуття» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) за реєстровим № 1332.

Відчужувачем за таким договором було товариство. Нотаріусу для посвідчення правочину продавцем було надано правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради від 13 грудня 2003 року на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради від 15 жовтня 2003 року № 257.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 18 березня 2014 року та рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 06 березня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року вказаний договір купівлі-продажу було визнано недійсним, а нерухоме майно було витребувано з володіння ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь позивача ТОВ «Магазин «Взуття» шляхом передачі в натурі.

З урахуванням викладеного ТОВ «Магазин «Взуття» просило суд зобов`язати приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О. І. повернути оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке є предметом спору у даній справі, видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради від 13 грудня 2003 року на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради від 15 жовтня 2003 року № 257.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 жовтня 2017 року позов ТОВ «Магазин «Взуття» задоволено. Зобов`язано приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О. І. повернути оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради від 13 грудня 2003 року на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради від 15 жовтня 2003 року № 257. В задоволенні позовів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ТОВ «Магазин «Взуття», приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О. І. про заборону вчинення дії відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 25 січня 2018 року у складі суддів Мацунич М. В., Куштан Б. П. та Фазикош Г. В. рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позову ТОВ «Магазин «Взуття» до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О. І. про зобов`язання вчинити певні дії та в задоволенні позовів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ТОВ «Магазин «Взуття», приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О. І. про заборону вчинення дії відмовлено.

Заявник стверджує, що справа № 308/197/17 безпосередньо пов`язана із даною справою № 308/12227/13, стосується того ж самого нерухомого майна, за участі тих самих учасників, та є похідною від даної справи. Постанова апеляційного суду у справі № 308/197/17 за участі суддів Мацунич М. В., Куштан Б. П. та Фазикош Г. В. скасована Верховним Судом.

На думку заявника, до застосування підлягає ч. 3 ст. 37 ЦПК України, оскільки судді Куштан Б. П. та Фазикош Г. В. брали безпосередню участь у вирішенні пов`язаної справи № 308/197/17. Крім того, через скасування постанови апеляційного суду Верховним Судом судді Куштан Б. П. та Фазикош Г. В. можуть бути прямо чи побічно заінтересовані у результаті розгляду даної справи № 308/12227/13.

Такі обставини, за твердженням заявника, можна віднести і до інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України).

У зв`язку з цим заявник просить відвести склад суду у справі № 308/12227/13, а справу передати на повторний розподіл.

Дослідивши матеріали справи, колегія прийшла до висновку, що підстав для задоволення відводу немає.

Відповідно до п. 15.4) розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється:

до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

У відповідності до п. 3.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу Закарпатського апеляційного суду, із змінами і доповненнями прийнятими рішеннями зборів від 25.10.2019 року, збори суддів визначають постійно-діючі колегії суддів, з урахуванням їх належності до судових палат, спеціалізації та положень процесуального законодавства.

В даному випадку справа була розподілена 09.01.2020 року автоматизованою системою документообігу суду. Склад суду: Фазикош Г. В. (головуюча), Куштан Б. П. та Бисага Т. Ю. (судді) (Т.7, а.с.235).

Згідно довідки начальника відділу забезпечення автоматизованого документообігу суду ОСОБА_7 по справі № 308/12227/13-ц слідує, що апеляційна скарга ОСОБА_5 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18 березня 2014 року надійшла до Закарпатського апеляційного суду 09.01.2020 року без матеріалів цивільної справи. Цього ж дня (09.01.2020 року) дана апеляційна скарга була зареєстрована в апеляційному суді та розподілена відповідно до вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду. Визначити коефіцієнт складності судової справи на момент її розподілу було неможливо, оскільки справа № 308/12227/13-ц знаходилися у Верховному Суді на підставі їх запиту та була повернута Закарпатському апеляційному суду тільки 22 січня 2020 року, тобто уже після її розподілу (Т.7, а.с.240).

Відповідно до ч. 1 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга реєструється у день її надходження до суду апеляційної інстанції та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу, визначеному в порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Апеляційний суд виконав вимоги ч. 1 ст. 357 ЦПК України щодо реєстрації апеляційної скарги у день її надходження до суду апеляційної інстанції та визначив коефіцієнт складності судової справи «1» виходячи з відомостей, які були на момент подачі даної апеляційної скарги. Розподіл справи проведено з дотриманням вимог закону, зокрема, відповідно до норм цивільно-процесуального кодексу, згідно з Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та відповідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу Закарпатського апеляційного суду. Жодних порушень не встановлено. Заява про відвід колегії суддів з підстав порушення порядку розподілу судової справи є необґрунтованою.

Звертаючись до апеляційного суду із заявою про відвід адвокат Маркусь М. І. також зазначав, що судді Фазикош Г. В. та Куштан Б. П. не можуть брати участь в розгляді даної справи з підстав, визначених п. 3 ч. 1 ст. 36 ЦПК України та ч. 3 ст. 37 ЦПК України, оскільки вони уже брали участь у розгляді пов`язаної справи № 308/197/17, яка стосується того ж самого нерухомого майна та за участі тих самих учасників, а також в якій апеляційним судом за участі цих суддів було ухвалено постанову, яка в подальшому була скасована Верховним Судом. Отже, на думку адвоката, ці судді можуть бути прямо чи побічно заінтересовані у результаті розгляду даної справи № 308/12227/13. Такі обставини викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Фазикош Г. В. та Куштана Б. П. (п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. В даному випадку рішення апеляційного суду у справі № 308/12227/13 за участі суддів Фазикош Г. В. та Куштан Б. П. не скасовувалося.

Водночас, колегія констатує, що скасування постанови апеляційного суду у справі № 308/197/17 не є підставою для застосування ч. 3 ст. 37 ЦПК України. Зокрема, у справі № 308/197/17 ТОВ «Магазин «Взуття» звернулося до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О. І. про зобов`язання вчинити дії, а треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернулися до цього ж приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О. І. та ТОВ «Магазин «Взуття» з вимогою про заборону у вчиненні певних дій. Висновки судів по цій справі не є визначальними до предмету спору у справі № 308/12227/13, оскільки у них різні предмети.

Отже, з вказаного слідує, що справи № 308/197/17 та № 308/12227/13 є відмінними, що виключає можливість застосування ч. 3 ст. 37 ЦПК України.

Обставин, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність суддів Фазикош Г. В. та Куштан Б. П., не встановлено. Суб`єктивні твердження адвоката Маркусь М. І. про заінтересованість цих суддів у результатах розгляду справи свідчать про його припущення, що не може бути підставою для відводу. Отже, заява про відвід є необґрунтованою.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 36, 37 39, 40 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ТОВ «Магазин «Взуття» - адвоката Маркусь Михайла Івановича про відвід складу суду визнати необґрунтованою, передати її на розгляд іншому судді, визначеному автоматизованою системою документообігу суду.

Головуючий

Судді