УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

12 березня 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та ОСОБА_1 про зняття арештів з майна,

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить зняти з-під арешту нерухоме майно, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06 вересня 2012 року за реєстраційним номером обтяження 12958016, на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження 27035599 від 04 вересня 2012 року Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Черкаської області на об`єкт обтяження квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2020 року позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» була залишена без руху в зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.175 та ст.177 ЦПК України, позивачу надано п`ятиденний термін для усунення недоліків позовної заяви, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення заяви без руху.

В ухвалі суду, зокрема, зазначено: «В порушення п.п.7,8 ст.175 ЦПК України позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не містить: відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; наявність чи відсутність доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

До позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» додані копії письмових доказів, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, однак жодний з них належним чином не засвідчений.

Крім того, згідно ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Так, у позовній заяві зазначено, що 13 червня 2008 року між ВАТ Банк «Біг Енергія» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №11/02-06-2008. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 13 червня 2008 року між ВАТ Банк «Біг Енергія» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки, на підставі якого в іпотеку було передано наступне нерухоме майно: трикімнатну квартиру загальною площею 67,20 кв.м., жилою площею 42,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 27 грудня 2013 року між ВАТ Банк «Біг Енергія» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» був укладений договір купівлі продажу права вимоги за №3-233, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло права вимоги за основним зобов`язанням до боржника. При цьому, 21 січня 2014 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ВАТ Банк «Біг Енергія» було укладено договір про відступлення права вимоги за вищевказаним договором іпотеки. У зв`язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, у боржника існує заборгованість, яка станом на 27 лютого 2019 року становить 224721 гривню 92 копійки.

Однак, будь-яких доказів наявності у боржника заборгованості за кредитним договором №11/02-06-2008 від 13 червня 2008 року станом на день звернення позивача до суду з даним позовом, повідомлення як ОСОБА_2 позичальника за договором позики, так і ОСОБА_1 іпотекодавця за договором іпотеки, укладеним в забезпечення виконання умов кредитного договору, про відступлення права вимоги за вказаними договорами, до позовної заяви не додано.

При цьому, згідно переліку боржників та контрактів, відносно яких виникло право вимоги кредитора і права вимоги за якими відступаються новому кредитору, що міститься в додатку №2 до договору купівлі продажу права вимоги №3-233 від 27 грудня 2013 року, у ОСОБА_2 станом на 01 листопада 2013 року існує заборгованість за кредитним договором №11/02-06-2008 у сумі 224721 гривня 92 копійки.

Доказів не погашення вказаної заборгованості з 01 листопада 2013 року по день звернення позивача до суду з даним позовом, до позовної заяви не додано.

Також, відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у позовній заяві зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» стало відомо з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що 04 вересня 2012 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Черкаській області було винесено постанову про арешт майна боржника та заборону його відчуження. Вважає, що діями державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Черкаській області порушені права ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», як іпотекодержателя.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №157643862 від 26 лютого 2019 року, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №27035599 від 04 вересня 2012 року, винесеної державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В., 06 вересня 2012 року за №12958016 реєстратором Черкаською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано обтяження, а саме: арешт квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В., якими порушені права позивача, як іпотекодержателя, вчинені 04 вересня 2012 року винесенням постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №27035599, якою накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Однак, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права іпотекодержателя лише 21 січня 2014 року на підставі договору відступлення прав за вказаним договором, в зв`язку з чим державним виконавцем, внаслідок винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №27035599 від 04 вересня 2012 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , права ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не порушено.

При цьому, доказів звернення ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в період з 21 січня 2014 року по день звернення до суду з даним позовом до державного виконавця з вимогою про зняття арешту з вказаної квартири та відмови державного виконавця суду не надано і до позовної заяви не додано».

21 лютого 2020 року зазначена ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси направлена поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу позивача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», яка зазначена останнім у позовній заяві, а саме: м. Київ, вул. Авіакоструктора Ігоря Сікорського, буд.8, поверх 6, оф.34.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вищевказану ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси отримано уповноваженою особою позивача 26 лютого 2020 року.

Відповідно до ст.123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок.

Згідно ч.3 ст.124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Таким чином, останнім днем п`ятиденного терміну усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду від 20 лютого 2020 року, є 02 березня 2020 року.

04 березня 2020 року на адресу Соснівського районного суду м. Черкаси поштовим відправленням від 02 березня 2020 року надійшла заява позивача - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про усунення недоліків.

Позивачем частково усунуті недоліки позовної заяви, а саме: належним чином завірено копії документів, які додані до позовної заяви; виконано вимоги п.п.7, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України.

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не виконано ухвалу суду від 20 лютого 2020 року в частині надання доказів на підтвердження: викладених у позовній заяві обставин щодо наявності у позичальника боргу за кредитним договором на дату звернення позивача до суду з даним позовом; порушення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області прав та інтересів позивача; наявності спору між позивачем та Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У позовній заяві ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та заяві про усунення недоліків позовної заяви позивачем не зазначено про неможливість надання останнім доказів, на яких ґрунтуються викладені у позові вимоги.

Згідно п.2 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення ( стаття 3 Закону України «Про виконавче провадження»)…

У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель ( іпотекодержатель) або кредитор».

Позивач не є власником спірного майна. Згідно інформаційної довідки від 26 лютого 2019 року №157643862, яку позивачем додано до позовної заяви останнього, власником спірного майна є ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

До позовної заяви позивачем не надано жодних доказів звернення останнього, як процесуального правонаступника стягувача в виконавчому провадженні, до відповідача про скасування арешту спірного майна, накладеного за заявою стягувача; не надано доказів заміни сторони виконавчого провадження з ВАТ Банк «Біг Енергія» на позивача; не надано доказів існування предмету спору між відповідачем та позивачем, як процесуальним правонаступником стягувача, щодо зняття обтяжень з спірного майна.

Згідно ст.ст.83, 175, 177 ЦПК України, позивач, посилаючись у позовній заяві на певні обставини, зобов`язаний зазначити докази, якими підтверджуються дані обставини, та, відповідно, додати ці докази до позовної заяви, або вказати про неможливість їх подання разом з позовною заявою, зазначивши відповідні причини.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч.ч.2, 3, 4 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, позивачем ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у визначений судом строк не усунуті недоліки, які зазначені в ухвалі суду від 20 лютого 2020 року про залишення позовної заяви без руху, а саме - в частині надання доказів на підтвердження: викладених у позовній заяві обставин щодо наявності у позичальника боргу за кредитним договором з 01 листопада 2013 року по день звернення позивача до суду з даним позовом; порушення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області прав та інтересів позивача; наявності спору між позивачем та Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Згідно ч.5 ст.185 ЦПК України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що позивач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом п`ятиденний строк, позовну заяву з доданими до неї матеріалами необхідно повернути позивачу.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності до правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 8, 9, 24, 55, 57, 68, 129 Конституції України, ст.ст.6, 10, 123, 124, 185, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та ОСОБА_1 про зняття арештів з майна - вважати не поданою і повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Борєйко