РІШЕННЯ

іменем України

"26" лютого 2020 р. 145/2055/18 2/145/33/2020 Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 28.04.2018 року він в інтернет-магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» оформив замовлення на придбання електрогенератора, вартістю 12 000 грн., та заплатив частину суми у розмірі 1 000 грн., в якості авансу. Власником вказаного інтернет-магазину є відповідач по справі - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 .

В подальшому 30.04.2018 року, у відділенні Нової Пошти №7, що знаходиться в м. Вінниці, по вул. 600-річчя, він отримав посилку з замовленим електрогенератором, та сплатив за нього решту суми в розмірі 11 000 грн., однак в подальшому при детальному огляді виявив, що вищевказаний електрогенератор є несправним, та одразу звернувся до відповідача з вимогою про заміну товару неналежної якості або повернення коштів за неякісний товар, на що отримав відмову.

У травні 2018 року позивач безпосередньо звернувся до відповідача. Відповідач погодився з заявленими ним вимогами, зобов`язався замінити замовлений і оплачений ним товар, а у випадку нездійснення цих зобов`язань - повернути грошові кошти, сплачені за товар.

Проте в подальшому на неодноразові спроби зв`язатися з працівниками інтернет-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», останні уникали спілкування, та шукали різного роду відмовки.

Тому, 14 травня 2018 року він був змушений звернутись до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області з заявою про вжиття заходів щодо службових осіб інтернет-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме щодо ОСОБА_4 , оскільки останній надіслав товар (електрогенератор) неналежної якості, та відмовився повертати грошові кошти в сумі 12 000 грн.

В червні 2018 року він отримав відповідь з Вінницького ВГІ ГУНП у Вінницькій області з якої слідує, що ознаки кримінального провадження відсутні, оскільки дані правовідносини належать до цивільно-правових, рекомендовано звернутись до суду. Крім того, в порядку досудового регулювання спору направлялись адвокатські запити, які також не знайшли схвального врегулювання.

Таким чином, всі спроби позивачем врегулювати даний спір в позасудовому порядку було вичерпано.

На теперішній час та на час звернення до суду, грошові кошти за оплачений

ним товар відповідач не повернув.

Окрім того, внаслідок порушення його прав протиправною поведінкою відповідача, йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в тривалому невиконанні відповідачем його законних претензій по відшкодуванню його вартості, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту в суді, звертатись в правоохоронні органи, а відповідно, і до душевних страждань через неможливість належним чином користуватись придбаним майном (яке не використовувалось ним і не експлуатувалось за призначенням, оскільки він не може цього робити до задоволення його претензій як споживача). Такі душевні страждання відповідно до ст. 23 ЦК України також підлягають відшкодуванню відповідачем, а, враховуючи їх тривалість та вперте невизнання відповідачем його прав як споживача і надалі невиконання вимог законодавства по відновленню його прав, він вважає, що розмір грошового відшкодування завданої йому моральної шкоди повинен становити 6000 гривень.

Просить розірвати договір купівлі-продажу електрогенератору, укладений між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 від 28.04.2018 року.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на його користь сплачені за товар кошти в сумі 12 000 гривень.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на його користь 6000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1 пояснив, що придбаний 30.04.2018 р. ним товар не можливо було перевірити в приміщенні Нової пошти, оскільки там немає таких умов і перевірялась лише комплектація, а детальна перевірка проводилась вже за місцем проживання. Генератор був в робочому стані, але за своїми характеристиками він йому не підійшов. Він замовив генератор усно, по мобільному телефону, на 60 V, 120 обертів за хвилину, замовлення прийняв особисто ОСОБА_4 , який йому ще до замовлення скинув відео, як генератор працює, але з даного відео не можливо переконатись, що це саме такий генератор, який йому обіцяли. Генератор надійшов без паспорта і інструкції з використання. Вдома він розпакував його і прокрутив його гайочним ключем, під`єднав мультиметр, генератор прокручував 60 обертів за хвилину, мультиметр подав значно меншу потужність ніж було замовлено відповідачу. Він дійшов до висновку, що даний електрогенератор йому не підходить, так як не відповідає вимогам, які він замовляв ОСОБА_4 . Він в той же день став телефонувати ОСОБА_4 , але той брав трубку і говорив, що зайнятий, говорив, що вранці йому подзвонить "шеф", але ніхто до нього не дзвонив. Потім говорив, що перебуває за кордоном, вони також переписувались за допомогою СМС повідомлень. 08.05.2018 р. він звернувся із заявою в поліцію і йому допомогли встановити адресу інтернет-магазину, оскільки в нього адреси не було. Він намагався повернути товар ОСОБА_4 і отримати назад свої гроші. 14-денний термін він не пропустив і користується своїм правом повернення товару, який його не влаштовує.

Стосовно стягнення моральної шкоди пояснив, що в нього загострилась виразкова хвороба шлунку, почало боліти сердце через хвилювання, оскільки 12000 грн. для нього велика сума, тому він звертався за медичною допомогою. Також не було втілено його мрію, яку хотів він здійснити за допомогою вітряка, а саме запустити електрогенератор.

Також подав суду відповідь на відзив ОСОБА_4 , в якій він підтримав свої позовні вимоги, додав до відповіді медичну карту амбулаторного хворого, згідно якої 11.06.2018 року він звертався до терапевта зі скаргою на біль у епігастральній ділянці, нудоту, загальну слабкість, біль в області серця, серцебиття. Йому було встановлено діагноз - виразкова хвороба у стадії загострення із підвищеною шлунковою кислотністю, НЦД по кардіальному типу, призначено лікування (а.с. 88-89). Також надав накладну аптеки № 1 ФОП ОСОБА_5 від 11.06.2018 р. (а.с. 90) на суму 3565, 95 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 пояснив, що позивач отримав посилку і оплатив її. Однак потім виявив, що доставлений електрогенератор не відповідає тим технічним характеристикам, які замовляв позивач, це доводиться скріншотами СМС повідомлень. Відповідно до ст. 9 ЗУ "Про захист прав споживачів" та ст. 708 ЦК України встановлюється 14 днів (розумний строк) на повернення товару, якщо товар не влаштовує, факт такого звернення не заперечується відповідачем.

Позивач просив відповідача по телефону повернути гроші, а він мав повернути товар, але відповідач не погодився, чим порушив ст. 9 ЗУ "Про захист прав споживачів". Генератор був в робочому стані (слово "несправний"в позовній заяві є опискою, електрогенератор не відповідав вимогам, які замовляв і хотів бачити позивач і після відмови відповідача повернути гроші ОСОБА_1 звертався із заявою в поліцію. Спілкування між покупцем і продавцем проходило в телефонному режимі.

В разі спору обов`язок проведення експертизи щодо якості товару покладається на продавця.

Коли приймався ЗУ "Про захист прав споживачів" інтернет-магазинів ще не було. ОСОБА_4 явно ухилявся від повернення коштів, не хотів надавати ОСОБА_1 адресу магазину, куди можна повернути отриманий генератор, тому вони вимагають розірвати договір купівлі-продажу, 14-денний термін повернення товару пропущено не було.

Відповідач ОСОБА_4 надав суду заперечення, в якому позовні вимоги не визнає, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не надав жодного доказу несправності електрогенератора, також ним не було ініційовано проведення експертизи, договір купівлі-продажу не може бути розірваний, так як всі його умови виконано сторонами і він вже не є чинним. Що стосується стягнення моральної шкоди, відповідач вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які свідчили б, що звернення за медичною допомогою ОСОБА_1 було наслідком моральних страждань через непрацюючий електрогенератор, чи неповернення йому вартості електрогенератора, а не через загальний і тривалий хворобливий стан його здоров`я.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав. Пояснив, що правилами огляду відправлень по Новій Пошті передбачено, що кожен, хто одержує товар - має право на його огляд. ОСОБА_1 після одержання товару, оглянув його і після того проплатив суму його вартості. Відповідач свої зобов`язання за усним договором виконав повністю.

Коли б не було зазначено, що генератор вийшов з ладу, то кошти повернули б, а також необхідно було проводити експертизу для встановлення причин поломки і відповідач не зобов`язаний їхати і забирати генератор, а позивач сам повинен був повернути товар, або ж ініціювати проведення експертизи.

Якщо товар використовувався, то по ст. 9 ЗУ "Про захист прав споживачів" обміну вже не підлягає.

Без повернення товару кошти повертатись не можуть.

В частині стягнення моральної шкоди пояснив, що він не вбачає причинно-наслідкового зв`язку, немає висновку лікаря, що саме через стрес, завданий відповідачем, він лікувався.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Згідно п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Частиною 5 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням.

Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів» якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару.

28.04.2018 року ОСОБА_1 в інтернет-магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» оформив замовлення на придбання електрогенератора, вартістю 12 000 грн., та заплатив частину суми у розмірі 1 000 грн., в якості авансу, що стверджується платіжним доручення № від 13.04.2018р. (а.с. 13).

30.04.2018 року, у відділенні Нової Пошти №7, що знаходиться в м. Вінниці, по вул. 600-річчя, позивач отримав посилку з замовленим електрогенератором, та сплатив за нього решту суми в розмірі 11 000 грн., що стверджується квитанцією від 30.04.2018 р. (а.с. 14).

Однак, коли позивач перевірив його, то виявив, що електрогенератор не відповідає технічним характеристикам, які було обумовлено сторонами по телефону, в нього була набагато менша потужність.

У травні 2018 року позивач по телефону звернувся до відповідача. Відповідач погодився з заявленими ним вимогами, зобов`язався замінити отриманий і оплачений позивачем товар, а у випадку нездійснення цих зобов`язань - повернути грошові кошти, сплачені за товар.

Проте в подальшому на неодноразові спроби зв`язатися з працівниками інтернет-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», останні уникали спілкування, та шукали різного роду відмовки. В спілкуванні з відповідачем, що деякий час проходило за допомогою СМС повідомлень (а.с. 15-29), позивач просить замінити генератор, а відповідач запевняє, що все вирішиться (а.с. 20), далі позивач просить надати реквізити (а.с. 26), однак доказів направлення позивачу адреси для відправки генератора відповідачем суду не надано і не спростовано таку вимогу позивача.

14 травня 2018 року позивач звернувся до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області з заявою про вжиття заходів щодо службових осіб інтернет-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме щодо ОСОБА_4 , оскільки останній надіслав товар (електрогенератор) неналежної якості, та відмовився повертати грошові кошти в сумі 12 000 грн. (а.с. 8).

В червні 2018 року позивач отримав відповідь з Вінницького ВГІ ГУНП у Вінницькій області за вих. № 71-1299/200/01/2018 від 25.05.2018 р. (а.с. 9) з якої слідує, що ознаки кримінального провадження відсутні, оскільки дані правовідносини належать до цивільно-правових, рекомендовано йому звернутись до суду.

Тобто із викладеного вбачається, що позивач вживав активних дій щодо вирішення справи в позасудовому порядку у встановленому Законом України "Про захист право споживачів" строк для поверненняч товару.

Враховуючи, що відповідачем порушено права позивача, як споживача, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 12 000 грн., зобов`язавши позивача повернути відповідачу електрогенератор.

Відповідно до п. 5 ч. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до ст.22 «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України, та постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема, при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку.

Відповдно до медичної карти амбулаторного хворого, 11.06.2018 року ОСОБА_1 звертався до терапевта зі скаргою на біль у епігастральній ділянці, нудоту, загальну слабкість, біль в області серця, серцебиття. Йому було встановлено діагноз - виразкова хвороба у стадії загострення із підвищеною шлунковою кислотністю, НЦД по кардіальному типу, призначено лікування (а.с. 88-89). Також надав накладну аптеки № 1 ФОП ОСОБА_5 від 11.06.2018 р. (а.с. 90) на суму 3565, 95 грн.

Внаслідок порушення прав позивача протиправною поведінкою відповідача не було втілено мрію ОСОБА_1 , яку він хотів здійснити за допомогою електрогенератора, а саме запустити електрогенератор за допомогою вітряка.

Враховуючи викладене суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 1 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

13 000х100:18 000= 81,25%

704,80х81,25%=572,65 грн.

До стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 572,65 грн.

Керуючись ст. ст. ст. 2, 3, 5- 13, 76-81, 89, 141, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, ч. 23, 1167 ЦК України, ст. 4, 8, 9, 22 Закону України "Про захист прав споживачів",

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Договір купівлі-продажу електрогенератора від 28.04.2018 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 - розірвати.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачені за товар кошти в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, зобов`язавши ОСОБА_1 повернути ОСОБА_4 отриманий від ОСОБА_4 електрогенератор.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 1 000 (одну тисячу) гривень.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 65 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 6 березня 2020 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.