Справа № 263/1879/20
Провадження № 2/263/1250/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Томілін О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання у квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 березня 2020 року вказану позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, а саме, за вимогами ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд акцентував увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Порядок сплати і розмір судового збору визначений Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2020 року встановлено у розмірі 2102 грн.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір», який діє на дату звернення із позовною заявою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні позову позивач просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що його дохід складає 1 638,00 грн. на місяць, що підтверджується відповідною довідкою ПФУ та він є інвалідом ІІІ групи.

Відповідно до ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з пунктом 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, підставою для звільнення або зменшення від сплати судового збору є скрутний майновий стан сторони.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, підставою для звільнення або зменшення від сплати судового збору є скрутний майновий стан сторони.

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, з наданих позивачем документів вбачається, що розмір його пенсії за період січень лютий 2019 року складає 1 497,00 грн. на місяць, за липень-листопад 2019 1564 грн., за грудень 2019 1638 грн., а загалом за вказаний період 18 440,00 грн., тобто, вказаний ним дохід (розмір пенсії) достатній для оплати судового збору в належному розмірі, оскільки визначена сума судового збору не перевищує 5% його доходу за попередній рік, враховуючи вказаний ним розмір пенсії (доходу).

У зв`язку із цим суд не вбачав підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та відмовив в задоволенні клопотання, оскільки ним не підтверджено, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, тобто, не достатньо підтверджено скрутний майновий стан.

Таким чином позивачеві необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Крім того, оскільки прийняття рішення по даній справі може вплинути на права та обов`язки відповідного виконавчого органу, позивачеві вказано на необхідність вточнити позовні вимоги, виконавши при цьому вимоги ст.175 ЦПК України. Однак, вказаний недолік усунуто не було.

Позивачеві було надано термін для усунення вказаних недоліків протягом 3 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Указана ухвала отримана позивачем 10.03.2020.

13.03.2020 до суду надійшла заява про усунення недоліків та уточнена позовна заява, в якій позивач знову просить звільнити його від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір», а також просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації. Клопотання про продовження строку для усунення недоліків до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ознайомившись з поданою заявою та долученими до неї додатками, суд вважає, що позивач не виконав вимоги ухвали суду від 02.03.2020 про залишення позову без руху, тобто, позивачем не сплачено суму судового збору та не уточнено позовні вимоги.

Що стосується клопотання позивача про звільнення від судового збору, то воно не підлягає задоволенню з вищенаведених підстав, оскільки ним не підтверджено, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, тобто, не достатньо підтверджено скрутний майновий стан.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем не усунуті недоліки, у зв`язку із якими її позовна заява залишена без руху, не подано клопотання про продовження строку для усунення недоліків, в задоволенні клопотання про зменшення судового збору відмовлено, на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України така позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання ухвали суду, шляхом подачі її до суду апеляційної інстанції безпосередньо або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя О.М. Томілін