УХВАЛА

11 березня 2020 року

м. Київ

справа №161/9894/19

провадження № 61-2464ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3 про відвід судді Білоконь О. В. від участі у розгляді цивільної справи за скаргою № 23 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника - ОСОБА_3 на постанову головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області та дії державного виконавця, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, надання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України та сплати судового збору за подання касаційної скарги.

У березні 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_4 про відвід від участі у справі судді-доповідача Білоконь О. В., в обґрунтування якої заявники посилаються на те, що 27 січня 2020 року вони подали до Верховного касаційну скаргу, яка пов`язана з іншою справою, натомість, 11 лютого 2020 року з боку судді Білоконь О. В. отримали перешкоду у доступі до правосуддя у вигляді ухвали про залишення касаційної скарги без руху з антиконституційних, на думку скаржників, підстав, які суддя-доповідач домислила, вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги до розгляду. Посилаючись на політичні події в Україні та світі, заявляють про недовіру судді-доповідачу Білоконь О. В.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2020 року заяву про відвід визнано необґрунтованою та передано матеріали справи для вирішення питання про відвід в порядку, передбаченому статтею 40 ЦПК України.

Вивчивши подану заяву, матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Положеннями статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Заявники в заяві про відвід вказують на те, що суддя-доповідач створила їм перешкоду у доступі до правосуддя шляхом постановлення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а відтак підлягає відводу.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки доводи заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_4 про відвід судді Білоконь О. В. зводяться до формальної незгоди з її процесуальним рішенням у справі, то у задоволенні такої заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3 про відвід судді Білоконь О. В.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш