ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/572/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/7424/19 Категорія: 310020000 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року : м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Вініченка Б.Б., Храпка В.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2020 року (повне судове рішення складено 27 січня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

У позові зазначено, що сторони перебували у шлюбі до ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Від шлюбу мають двох дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2011 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн., щомісячно, починаючи з 22 вересня 2011 року.

На даний час ОСОБА_4 досяг повноліття. Починаючи з 1 вересня 2016 року він навчається у Черкаському комерційному технікумі на 4 курсі на денній формі навчання.

У зв`язку з тим, що відповідач не надає коштів на утримання сина, позивачка просила стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.09.2019 і продовжуючи до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років у разі продовження ним навчання до цього віку, з проведенням індексації відповідно до Закону.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Зокрема, суд вказав, що позивачка не надала доказів на підтвердження того, що відповідач має дохід, який би надавав йому можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина. Крім того, не надано обґрунтування визначеного нею розміру аліментів, які вона просить стягнути з відповідача. Також позивачка не зазначила обставин та фактів, які б свідчили про те, що син фактично проживає разом із нею та перебуває на її утриманні.

Рішення оскаржено ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.11.2011 відповідач сплачував аліменти. Отже відповідач спроможний надавати допомогу. Позивачка та її син проживають разом, хоча зареєстровані за різними адресами. Чинним законодавством не заборонено проживання особи не за місцем реєстрації. Відповідач не надав суду жодних заперечень. Батько дитини офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, тому висновки суду про неможливість надання ним матеріальної допомоги своєму синові не відповідає обставинам справи.

Вважаючи рішення незаконним, просить його скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Так, судом встановлено, що згідно з довідкою Черкаського комерційного технікуму № 670 від 05.09.2019 ОСОБА_4 навчається на 4 курсі денного відділення Черкаського комерційного технікуму (наказ про зарахування №58к від 11.08.2016) за спеціальністю Харчові технології. Термін навчання з 01.09.2016 до 31.01.2020. Навчається за власні кошти (а.с. 10).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси 25.11.2011 з ОСОБА_2 стягувались на користь ОСОБА_1 аліменти на користь сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій формі в сумі 800 щомісячно, починаючи з 22.09.2011 та до повноліття дітей (а.с. 8).

Рішення про стягнення аліментів від 25.11.2011 року, яке набрало законної сили, виконувалось відповідачем. Вказаним рішенням, встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , також встановлено, що діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

У зв`язку з тим, що матеріали справи не містять докази, які б спростували обставини, що були встановлені рішенням суду від 25.11.2011 на момент постановлення рішення, то колегія суддів вважає за можливе застосувати обставини, встановлені судом в рішенні від 25.11.2011 як преюдиційні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Пунктом 20 Постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріали справи не містять підтверджень про такі обставини.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , на час звернення матері до суду з цим позовом навчався і потребував допомоги від обох батьків. В матеріалах справи відсутні докази чи продовжив навчання ОСОБА_4 після 31 січня 2020 року. Але в період з часу звернення до суду з вказаним позовом і до закінчення навчання у Черкаському комерційному технікумі він мав право на отримання такого виду допомоги.

Колегія судів, дослідивши матеріали справи та наявні докази в сукупності погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що, оскільки відповідач належним чином сплачував аліменти до повноліття сина, він в змозі надати допомогу синові і у порядку ст. 199 СК України. Тому вважає можливим стягнути з відповідача суму аліментів на навчання дитини.

Разом з тим, враховуючи можливість надання утримання другим із батьків, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з відповідача аліментів на дитину, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.09.2019 (як заявлено у позові) і до ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто дати закінчення навчання.

Вимога позивачки про визначення індексації аліментів не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України індексації підлягає той розмір аліментів, що визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі.

Також не підлягає до задоволення вимога ОСОБА_1 про мінімальний розмір аліментів, а саме «але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», оскільки спір стосується аліментів на повнолітню особу, яка продовжує навчання (гл. 16 СК України) і вказана норма не застосовується до таких правовідносин.

За правилами ст. 141 ЦПК України, враховуючи звільнення позивачки від сплати судового збору, за часткове задоволення апеляційної скарги та позову з відповідача підлягають до стягнення в дохід держави половина судових витрат, які підлягали б до сплати позивачкою за звернення з відповідними заявами. Таким чином, з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати, виходячи з розрахунку (1921 грн. * 0,4 + 1921 * 0,4 * 150%) : 2 = 960 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2020 року скасувати. Ухвалити у справі нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на період його навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісяця з 20 вересня 2019 року до закінчення навчання 31 січня 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 960 гривень 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді