Справа № 349/1795/19
Провадження № 2-др/349/1/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
13 березня 2020 року м. Рогатин
Рогатинський районний суд Івано-Франківської області
у складі головуючого судді Лошак О.О.
з участю секретаря судового засідання Сірко І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Окуневича Михайла Валентиновича про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,
учасники судового провадження:
представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Окуневич М.В.
представник відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвокат Микитчин П.С.
встановив:
04 березня 2020 року представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Окуневич М.В. звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.
У заяві зазначив, що рішенням Рогатинського районного суду від 02 березня 2020 року у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди відмовлено повністю. 02 березня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Під час ухвалення рішення не вирішено питання компенсації судових витрат відповідачів на правову допомогу.
У судовому засіданні представник відповідачів адвокат Окуневич М.В. заяву підтримав. Пояснив, що повний текст рішення суду виготовлено 06 березня 2020 року. У мотивувальній частині рішення викладено обставини на підставі яких суд прийшов до висновку про звільнення позивача від судових витрат. Під час ухвалення рішення не вирішено питання компенсації судових витрат відповідачів за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, що передбачено ч.7 ст.141 ЦПК України. Просив заяву задовольнити.
Представник відповідачів адвокат Микитчин П.С. підтримав заяву адвоката Окуневича М.В. Крім того, вважає, що судом без достатніх на те підстав звільнено позивача від оплати судових витрат. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що позивач є молодою особою працездатного віку, не позбавлений можливості працювати. Систематично звертається із позовами до суду на що витрачає значні кошти (придбання паперу, обслуговування комп`ютерної техніки). Свідки, які були заявлені позивачем та допитані у судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_3 працює вдома, вирощує сільськогосподарські культури. Просив заяву адвоката Окуневича М.В. задовольнити.
Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви адвоката Окуневича М.В. з тих підстав, що адвокатом не надано суду належних та допустимих доказів щодо витрат на правничу допомогу, які понесли його довірителі. Зокрема, стороною відповідача не надано суду жодного належного та допустимого доказу по справі, а під час надання, як доказу витягу з ЄРДР, не дотримано вимоги оформлення письмового клопотання та надання копії доказу усім учасникам справи. Крім того, зазначив, що його обгрунтовано звільнено від оплати судових витрат, оскільки він тривалий час не працює, не отримує доходу, про що надав підтверджуючі документи. Додатково надав докази, які підтверджують його складне матеріальне становище - пенсійне посвідчення матері, яка визнана інвалідом ІІ групи загального захворювання, витяг з історії хвороби батька та свідоцтво про смерть батька. Просив у задоволенні заяви відмовити.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку.
Згідно ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, вислухавши доводи представників відповідачів, позивача, дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності приходить донаступних висновків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Таким чином, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.
Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Перевіривши надані представником відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 письмові докази - ордери серії ІФ №093404, ІФ 093403, квитанції до прибуткових ордерів від 28 листопада 2019 року № 093404 і 093403, акти виконаних робіт №67-а/20, №70-а/20 від 02 березня 2020 року, суд прийшов до висновку, що з врахуванням складності справи, виконаних робіт, принципу співмірності та розумності судових витрат, надані докази з детальним описом наданих послуг (ознайомлення з позовною заявою та доданими до неї письмовими доказами, участь у трьох судових засіданнях) є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі.
За частиною 7 статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За таких обставин, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 133, 137, 270 ЦПК України, суд:
Заяву представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Окуневича Михайла Валентиновича про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди задовольнити та ухвалити додаткове рішення.
Стягнути з Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України на користь ОСОБА_1 , 1949 року народження, жителя с.Гоноратівка Рогатинського району Івано-Франківської області понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 3000 (три тисячі гривень).
Стягнути з Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 сплачені ним витрати на правову допомогу в сумі 2000 (дві тисячі гривень).
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: с.Гоноратівка Рогатинський район Івано-Франківська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , 1949 року народження, зареєстроване місце проживання: с.Гоноратівка Рогатинський район Івано-Франківська область.
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: с.Гоноратівка Рогатинський район Івано-Франківська область.
Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: с.Гоноратівка Рогатинський район Івано-Франківська область.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .
Суддя О.О.Лошак