Справа № 304/37/20 Провадження № 2-о/304/14/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання Гавій Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу № 304/37/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Порошківська сільська рада Перечинського району Закарпатської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (Дублікат), виданого Порошківською сільською радою Перечинського району 24 вересня 2008 року на підставі рішення виконкому від 23 вересня 2008 року № 78, виданого на ім`я ОСОБА_3 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При видачі Свідоцтва про право особистої власності на будинок у такому була допущена помилка при написанні її імені у графі « ОСОБА_4 » зазначено « ОСОБА_3 », тоді як згідно всіх інших документах, що посвідчують її особу вона є « ОСОБА_5 » (дошлюбне ОСОБА_6 ). Вказана невідповідність виникла внаслідок неправильного перекладу особових імен зі словацької на українську/російську мову у період існування СРСР. При зверненні до Перечинського районного відділу ДРАЦСу у Закарпатській області така ж помилка була виявлена у написанні її імені в актових записах цивільного стану, у зв`язку з чим вона була змушена змінювати всі документи, що посвідчують її особу. Таким чином на сьогоднішній день запис її імені у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно не збігається із записами у її нових документах, де її ім`я вірно зазначено як « ОСОБА_7 ». У свою чергу орган, що видав свідоцтво не має повноважень вносити відповідні виправлення, оскільки така помилка виникла не з їх вини, а з підстав неправильного перекладу особових імен у період СРСР. Оскільки встановлення даного факту необхідно їй для реалізації своїх прав як власника майна, тому просить задовольнити заяву.

У судове засіданні заявник не з`явилася, однак попередньо подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи без участі представника ради та не заперечив проти задоволення заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Перечинським РС ГУ ДМС України в Закарпатській області 12 серпня 2015 року, прізвище та ім`я заявника є ОСОБА_5 (а. с. 3).

Так само у її свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , виданому повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області 31 липня 2015 року, свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_3 , виданому повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області 31 липня 2015 року, а також записах будинкової книги будинку в АДРЕСА_1 , прізвище та ім`я заявника вказано як ОСОБА_8 (а. с. 7, 8, 10-14).

В той же час Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 23 вересня 2008 року Порошківською сільською радою Перечинського району Закарпатської області, посвідчує, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_9 (а. с. 5).

Як зазначено заявником, орган, що видав вказаний правовстановлюючий документ не має повноважень вносити відповідні виправлення, оскільки така помилка виникла не з їх вини, а з підстав неправильного перекладу особових імен у період СРСР.

Вказані обставини перешкоджають заявнику ОСОБА_2 як власнику у здійсненні її прав на володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім цього, як роз`яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, а також Листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Заяви про встановлення факту володіння будинком на праві власності не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, якщо будівництво не було закінчено і будинок не був прийнятий в експлуатацію або його було збудовано самовільно (ст. 105 ЦК) чи зареєстровано за іншою особою.

Таким чином, зважаючи на вказані норми закону, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що її вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 81, 89, 258, 259, 263, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Порошківська сільська рада Перечинського району Закарпатської області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт, що дублікат Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданий 24 вересня 2008 року Порошківською сільською радою Перечинського району Закарпатської області на ім`я ОСОБА_9 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Чепурнов В. О.