ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року

м. Харків

справа № 4.3/2-1744/2006

провадження № 88ц/818/16/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.

перевіривши відповідність вимогам закону заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 11 червня 2019 року по справі за апеляційною скаргою Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2006 року в складі судді Савченко Г.М. за позовом ОСОБА_1 , частковим правонаступником якої є ОСОБА_2 , до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, та визнання права власності на нерухоме майно за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду 22 січня 2019 року Глибоцька сільська рада Харківського району Харківської області подала заяву про його перегляд.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2019 року заяву Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

На вказані судові рішення 19 березня 2019 року Глибоцька сільська рада Харківського району Харківської області подала апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області задоволено, заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2006 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 01 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного суду від 11 червня 2019 року без змін.

27 червня 2020 року поштою ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 11 червня 2019 року за нововиявленими обставинами.

03 липня 2020 року витребувано зазначену справу з Харківського районного суду Харківської області.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 28 серпня 2020 року.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та заявниці надано строк 10 днів для сплати судового збору в сумі 76,50 грн з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію вказаної ухвали судді 01 вересня 2020 року та повторно 20 жовтня 2020 року направлено на адресу ОСОБА_1

13 жовтня 2020 року та 30 листопада 2020 року до Харківського апеляційного суду повернулись зазначені копії ухвали та конверти зі зворотними повідомленнями про невручення поштового відправлення з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. 105-106, 108-109 том 2).

Крім того, 03 грудня 2020 року Харківським апеляційним судом повідомлено ОСОБА_1 телефонограмою про те, що ухвалою судді від 31 серпня 2020 року її заяву залишено без руху та заявниці надано строк 10 днів для сплати судового збору в сумі 76,50 грн з дня отримання копії цієї ухвали, на що вона повідомила, що усувати недоліки, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, не має наміру, а подана нею заява на сьогодення є неактуальною.

Тому, квитанції про сплату судового збору або будь-яких клопотань, пов`язаних з заявою, від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції до теперішнього часу не надходило.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу.

Принцип юридичної визначеності як складова частина конституційного принципу верховенства права зобов`язує апелянта самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, вважаємо за необхідне визнати заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами неподаною та повернути її заявниці, а справу направити до суду першої інстанції.

Заявниці роз`яснюється, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення (а саме, в разі сплати судового збору та подання заяви в передбаченому законом порядку).

Керуючись ч.3, 9 ст.185, ст.427 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 11 червня 2019 року по справі за апеляційною скаргою Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2006 року в складі судді Савченко Г.М. за позовом ОСОБА_1 , частковим правонаступником якої є ОСОБА_2 , до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, та визнання права власності на нерухоме майно за нововиявленими обставинами вважати неподаною та повернути заявниці, а справу направити до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова