Провадження № 2/229/630/2020
РІШЕННЯ

іменем України

05 березня 2020 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Король І.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківки Донецької області цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Ясинуватської райдержадміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2020 року управління соціального захисту населення Ясинуватської райдержадміністрації (далі - Управління) звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої на свою користь надміру перераховану суму щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 26487,44 грн. та судові витрати.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні як внутрішньо переміщена особа. Остання звернулась до Управління з заявою про призначення їй адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг 07 травня 2015 року. У заяві вказала, що ані вона ані будь-хто з членів її сім`ї не має у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. В періоди з 07 травня по 06 листопада 2015 року, 21 листопада 2015 року по 20 травня 2016 року, з 12 травня по 11 листопада 2016 року, з 13 березня по 12 вересня 2017 року, з 14 вересня 2017 року по 13 березня 2018 року, з 13 березня по 12 вересня 2018 року, 13 вересня 2018 року по 12 березня 2019 року, з 13 березня по 12 вересня 2019 року ОСОБА_1 отримувала адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам на проживання. 11 вересня 2019 року під час усної розмови з відповідачем працівникам Управління стало відомо, що у її чоловіка ОСОБА_2 є у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Згідно з інформацією Орлівської сільської ради та відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 26 квітня 2006 року набуто право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Розпорядженням Управління від 16 грудня 2019 року було визначено, що у ОСОБА_1 виникла переплата в розмірі 26487,44 грн. у зв`язку з поданням завідомо недостовірних відомостей за період з 01 червня 2017 року по 12 вересня 2019 року, про що було сповіщено відповідача та зазначено про необхідність повернення надмірно отриманих коштів.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, своєчасно. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Наполягає на задоволенні позовної заяви.

Відповідач позовні вимоги не визнала, зазначила, що вони є необґрунтованими та обставини на які посилається позивач в позовній заяві - недоведеними та не відповідають дійсності, просила відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Заслухавши думку відповідача, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти.

07 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Управління з заявою про призначення їй адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно з довідкою від 07 травня 2015 року № 8 ОСОБА_1 взята на облік в Управлінні як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

На підставі рішень Управління соціального захисту населення Ясинуватської райдержадміністрації від 11 вересня 2015 року, 04 грудня 2015 року, 19 травня 2016 року, 24 березня 2017 року, 27 жовтня 2017 року, 19 березня 2018 року, 21 вересня 2018 року, 22 березня 2019 року в періоди з 07 травня по 06 листопада 2015 року, 21 листопада 2015 року по 20 травня 2016 року, з 12 травня по 11 листопада 2016 року, з 13 березня по 12 вересня 2017 року, з 14 вересня 2017 року по 13 березня 2018 року, з 13 березня по 12 вересня 2018 року, 13 вересня 2018 року по 12 березня 2019 року, з 13 березня по 12 вересня 2019 року ОСОБА_1 отримувала адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам на проживання.

Розпорядженням Управління від 16 грудня 2019 року було встановлено, що у ОСОБА_1 виникла переплата в розмірі 26487,44 грн. у зв`язку з поданням недостовірних даних за період з 01 червня 2017 року по 12 вересня 2019 року, оскільки 26 квітня 2006 року її чоловік ОСОБА_2 набув право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Управління повідомило ОСОБА_1 про отриману суму грошової допомоги внутрішньо переміщеній особі в розмірі 26487,44 грн. за період з 01 червня 2017 року по 12 вересня 2019 року, яку необхідно повернути на рахунок управління.

Згідно з пп. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Згідно з абзацом 4 пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" (далі - Постанова) у заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги: наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 83 ЦПК сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Разом з тим, частина 6 статті 81 ЦПК України вказує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу, що позивач не надав суду жодних достатніх і допустимих доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_1 , або є будь-яким іншим членом її сім`ї.

Враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач у позовній заяві як на підставу своїх вимог, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

За положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, то підстави для стягнення з відповідача суми судового збору на користь позивача відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 76, 80, 81, 83, 209, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

відмовити у задоволенні позову Управління соціального захисту населення Ясинуватської райдержадміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. О. Рагозіна

Повний текст рішення складено та підписано суддею 10 березня 2020 року.

Суддя: С. О. Рагозіна