КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 грудня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 382/480/19

Головуючий у першій інстанції - Литвин Л.І.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15653/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., перевіривши апеляційну скаргу, подану від імені ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа: Служба у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення пені за несплату аліментів, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Яготинської РДА Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення пені за несплату аліментів задоволено частково (а.с. 141-148).

Повний текст рішення виготовлено 26 жовтня 2020 року.

Не погодившись з рішенням районного суду, 16 листопада 2020 року від імені ОСОБА_1 - адвокат Коваль Л.М. подала апеляційну скаргу (а.с. 151-157).

30 листопада 2020 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 01 грудня 2020 року передана судді-доповідачу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з пп. 15.4 п. 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду (правова позиція Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18).

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що адвокат Коваль Л.М. на підтвердження своїх повноважень не долучала до апеляційної скарги ані ордер ані довіреність, а в матеріалах справи міститься копія ордера серії КС №422117 на надання правової допомоги ОСОБА_1 , в якому в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» зазначила «у всіх судах загальної юрисдикції, в тому числі апеляційних та касаційних інстанціях, органах ДВС та правоохоронних органах» (а.с. 28).

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

З урахуванням наведених обставин, апеляційну скаргу необхідно визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені на здійснення представництва, не позбавляє права повторного звернення до апеляційного суду в порядку, встановленому законом, не є обмеженням доступу позивача до правосуддя та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на судовий захист шляхом судового розгляду справи учасником справи особисто або через представника.

Керуючись ст. 185, п. 1 ч. 5 ст. 357, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу подану від імені ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець