Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
10.03.2020 р. 145/1938/19

2/145/253/2020

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого Кіосак Н. О.
за участю секретаря Крикливої М.С.,
позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідачки ОСОБА_3 ,
представника органу опіки та піклування Олексюка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що вона є бабусею малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Онук проживає з нею та його дідусем - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на їхньому утриманні.

Відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області № 145/2305/14-ц від 10 липня 2015 року між батьками ОСОБА_6 шлюб було

розірвано. Батько ОСОБА_6 (її син) - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вихованням та утриманням сина не займається з 29.05.2015 року, оскільки вона влаштувала на виховання сина в Тульчинський обласний будинок дитини, де він перебував до ІНФОРМАЦІЯ_5 , поки батько не забрав його на виховання в свою сім`ю. Відповідачка з дитиною не спілкується, жодних зв`язків з дитиною не підтримує, ОСОБА_6 останній раз бачив свою матір в травні 2015 року - в день коли його помістили до будинку дитини, більше до хлопчика з того часу вона не приїздила, не зважаючи на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною їй ніхто не чинив і про місце перебування дитини їй завжди було відомо.

В грудні цього року онукові виповниться 7 років. Дитина матері не пам`ятає, немає до неї ніяких почуттів.

З жовтня 2019 року і до тепер вони з онуком проживають разом у житловому будинку, який належить їй, дитині забезпечені гідні умови проживання для гармонійного розвитку дитини. В будинку є три житлові кімнати, кухня веранда. Дитина забезпечена усім необхідним: книгами, іграшками, одягом та іншим, що стверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 21.10.2019 року.

За ввесь час перебування дитини у батька, а пізніше, після смерті його батька, у неї з його дідусем дитина від матері не отримувала жодної матеріальної допомоги та не отримує по цей час. Мати не піклується про його фізичний і духовний розвиток, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Між ними склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню ОСОБА_6 , повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Згідно довідки Сутисківського дошкільного навчального закладу «Пролісок» № 37 від 25.10.2019 р. ОСОБА_6 у даному дошкільному закладі перебував з 2016 року по 2018 рік, його вихованням займались покійний батько ОСОБА_7 , дідусь ОСОБА_5 та вона ОСОБА_1 , його мати - ОСОБА_3 участі у освітньому процесі сина не приймала, жодного разу у дошкільному закладі її не було. З 08.11.2018 р. по 16.10.2019 р. ОСОБА_6 навчався у Яворівському навчально виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа ступеня», його вихованням займався батько ОСОБА_7 і дружина ОСОБА_8 .

Після смерті її сина - ОСОБА_7 , онук остаточно почав проживати з ними за вищевказаною адресою. Відповідно до характеристики Сутисківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату № 193 від 25.10.2019 року, ОСОБА_4 навчається в 1 класі, хлопчик проявив себе як фізично розвинений, здібний, допитливий, активний учень, постійно цікавиться новим, задає питання дорослому, здатний самостійно діяти, колективі товариський та має багато друзів. Окрім того в даній характеристиці зазначено, що після смерті батька вихованням хлопчика займається вона, а мати ОСОБА_6 вихованням та навчанням сина не цікавиться, жодного разу у школі не з`являлась.

Отже, протягом тривалого часу, а саме від 2015 року і по цей час мати ОСОБА_6 не виконує свої батьківські обов`язки з догляду, виховання та забезпечення її сина.

Вона вважає, що є всі підстави позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Нею не було подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Просить позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 26.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали пром відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву.
Справу було призначено до розгляду по суті на 29.01.2020 року.
Ухвалою Тиврівського районного суду від 29.01.2020 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити з викладених у заяві підстав.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 пояснила, що її син ОСОБА_9 з 05.01.2016 року забрав його сина, а її онука ОСОБА_4 з Тульчинського дитячого будинку. ОСОБА_3 не доглядала його належним чином, ОСОБА_6 був голодний. Її сина ОСОБА_10 і її викликали в с.Пилява ОСОБА_11 (дружина брата ОСОБА_12 ) навесні 2015 року. Їх викликали, бо ОСОБА_13 була п`яна, а дитина знаходилась в кролячій клітці. Дитину забрали в дитбудинок 30.05.2015 року державні органи. На той час йому було 2,5 роки. ОСОБА_10 в той час не було, був в м.Києві на заробітках, їй з чоловіком дитину не давали, вони їздили його відвідувати в дитбудинок. З 30.10.2018 року по 30.09.2019 року дитина жила в м.Яворів Львівської області з сином ОСОБА_14 та його другою жінкою ОСОБА_15 . З січня 2016 року до 30.10.2018 року онук проживав з нею і її чоловіком в АДРЕСА_1 , де, і ходив в дитячий садок, а син проходив військову службу за контрактом.

З жовтня 2019 року хлопчик живе з ними і ходить в Сутисківську спеціалізовану загальноосвітню школу-інтернат. Її син - ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в військовій частині в м. Яворів Львівської області. На теперішній час вони з чоловіком здійснюють нагляд за онуком, онук в інтернаті не ночує, її чоловік його возить до школи і забирає зі школи. З 2016 року по 2019 рік відповідачка до дитини не приходила, не телефонувала, один раз прислала СМС-повідомлення їй. Ні в АДРЕСА_2 не їздила, ні в дитячий садок, ні в школу, коштів на сина не давала. Коли отримала судову повістку 18.12.2019 року вони зустрілись в Сутисці біля середньої школи і вона передала йому солодощі і комбінезон.

27.12.2013 року ОСОБА_12 приїхала на його день народження, принесла сину подарунок, солодощі. 26.01.2020 року принесла, дитячу гру, солодощі, олівці, фломастери.

В січні 2020 року хотіла взяти сина на пару днів, однак, вона не дала бо він був хворий, а вона за нього відповідає. Відповідачка з сином розійшлися в 2014 році.

Представник позивача ОСОБА_2 пояснив, що в будинку, в якому проживає дитина створені необхідні умови для проживання дитини. ОСОБА_16 забезпечений належним харчуванням і доглядом.

Відповідач ОСОБА_12 позов не визнала, пояснила, що вона в клітку дитину не закривала, ОСОБА_6 був маленький і сам заліз і виліз з неї. З ОСОБА_17 вона не родичається, тому вона сказала неправду.

Визнає обставини, викладені в поясненнях ОСОБА_1 . З 2015 року по 2019 рік вона не цікавилась життям дитини, так як соціальний працівник ОСОБА_18 казала їй, що її позбавили батьківських прав. Їй ніхто не перешкоджав бачитись з дитиною. В грудні 2019 року, як вона отримала документи по справі, вона зустрілась з ОСОБА_19 , хотіла зустрітися з дитиною. В школу до сина не пішла, бо не хотіла сварки. Коли вона приїхала на день народження ІНФОРМАЦІЯ_6 дитина її майже впізнала. Востаннє перед 27.12.2019 року вона бачила сина в травні 2015 року.

До неї дійсно неодноразово викликали і працівників поліції і соціальну службу, бо вона пила, а це сталось через те, що вона не отримувала належної уваги від прийомних батьків, перестала вживати спиртні напої, коли завагітніла вдруге.

Коли дитину забрали її повідомили, де вона буде знаходитись. Вона написала заяву. щоб дитину забрали на півроку, для покращення умов, однак умови не покращились і вона дитину не забрала.

Вона з ОСОБА_10 не говорила про те, щоб вона забрала дитину, а просила його забрати дитину.

На теперішній час вона може надати належні умови, вона працює різноробочою на сільськогосподарських роботах. Зараз їй допомагає опікуватися другою дитиною її прийомний батько - ОСОБА_20 від держави складає 2200 грн. в місяць, отримує до 2000 грн. від тимчасових заробітків.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_21 показав, що в 2015 році оглядали умови проживання відповідачки, які були незадовільними. В будинку брудно. ОСОБА_12 дитину в дитячому будинку не відвідувала.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

ОСОБА_7 та ОСОБА_12 перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірвано рішенням Тиврівського районного суду від 10.07.2015 року (справа № 145/2305/14-ц). Рішення набрало законної сили 21.07.2015 року.

У шлюбі у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

ОСОБА_4 проживає з позивачкою в АДРЕСА_1 .

Відповідно довідки характеристики виконавчого комітету Пилявської сільської ради від 10.03.2020 року №92 ОСОБА_12 проживає та зареєстрована в с.Пилява, не одружена, не працює, перебуває в відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку, має статус мати - одиначка.

За період проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з позитивної сторони. В порушенні громадського порядку не помічалася, скарг та нарікань до сільської ради на ОСОБА_3 , не надходило.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Тиврівської РДА від 11.02.2020 року № 01/01-21/264 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до Принципів 2,4,6 Декларації прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності; дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини.
Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Сутисківської селищної ради Тиврівського району від 21.10.2019 року №2799 ОСОБА_4 проживає з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 7).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього ОСОБА_4 від 21.10.2019 року, що проживає в АДРЕСА_1 , При обстеженні виявлено:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає в АДРЕСА_1 разом зі своїми дідусем - ОСОБА_5 , 1970 р.н., та бабусею - ОСОБА_1 , 1966 р.н.

Мати дитини - ОСОБА_22 , 1995 року народження, віддала хлопчика на виховання у Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини, звідки ОСОБА_6 був забраний 05.01.2016 р. своїм батьком ОСОБА_7 . Вона до дитини не навідується, участі у її виховання та утриманні не бере.

Батько дитини- ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дитина разом з дідусем та бабусею проживають у житловому будинку, який належить ОСОБА_1 . В будинку є три житлові кімнати, кухня, веранда. Будинок газифікований. В будинку є водопровід та каналізація.

В будинку є всі необхідні меблі. У дитини є книги, іграшки, одяг.

Сім`я користується земельною ділянкою 0,21 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . Земельна ділянка обробляється, вирощують власні овочі та фрукти. В підсобному господарстві є корова, свині, кури, качки. Є транспортні засоби: трактор та автомобіль.

ОСОБА_4 навчається у І класі Сутисківської спеціалізованої школи-інтернат. Після уроків хлопчика забирають додому.

В будинку створені всі необхідні умови для проживання та виховання дитини (а.с.8).

Згідно довідки Тульчинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки № 5 від 05.01.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебував на вихованні в закладі з 29.05.2015 року. 05 01.2016 року вибув на подальше виховання в сім`ю батька (а.с. 12).

Згідно довідки Сутисківського дошкільного навчального закладу "Пролісок" № 37 від 25.10.2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відвідував Сутисківський дошкільний навчальний заклад "Пролісок" з вересня 2016 року по жовтень 2018 року. За період перебування дитини в ДНЗ вихованням дитини займались батько ОСОБА_7 , бабуся ОСОБА_1 , дідусь ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_3 участі в освітньому процесі сина не приймала, в дошкільному закладі матері жодного разу за даний період не було (а.с. 11).

Свідок ОСОБА_23 показала, що вона проживає в АДРЕСА_3 , з 2010 року. ОСОБА_1 - її сусідка. Її онук ОСОБА_6 , як народився жив з півроку з мамою, а коли йому було приблизно 3 роки, він почав проживати з бабою і дідом ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_6 . Мати з ним не жила. Був період часу, що хлопчик жив з батьком в м.Яворів, до того часу, доки ОСОБА_10 не помер (до осені 2019 року). З осені 2019 року дитина проживає біля баби з дідом, матері вона не бачила взагалі в Сутисці.

Свідок ОСОБА_24 показав, що він проживає в АДРЕСА_4 . ОСОБА_25 живе біля баби і діда Книш Н. і ОСОБА_26 в смт.Сутисці, вул.Набережній. Вони його сусіди. ОСОБА_27 проживає з ними приблизно з трьохрічного віку, був період, що дитина жила в м.Яворів з батьком. З того часу його маму він не бачив. ОСОБА_28 - чоловік ОСОБА_29 говорив, що мати хлопчика ним не цікавиться.

На даний час дитиною опікуються баба з дідом, кожен день дитину возять в школу. ОСОБА_25 доглянутий, одягнутий, нагодований, йому створені належні умови. Сім`я ОСОБА_30 характеризується позитивно.

Зібрані у справі докази свідчать, що відповідачка без поважних на те причин ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї дитини, не дбала про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечувала медичним доглядом, лікуванням, не спілкувалась з ними, не виявляла інтересу до його життя, його життям на протязі тривалого часу не цікавилася.
Будь-яких звернень до суду, органів опіки та піклування за захистом своїх батьківських прав на участь у вихованні сина відповідач не здійснювала. Поважних причин неналежної батьківської поведінки відповідачки відносно свого сина суду не наведено, доказів на їх обґрунтування не надано.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати позивачки на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст.141, 150, 157, 164 СК України,

ухвалив:
Позов задоволити.
Позбавити ОСОБА_3 , батьківських прав відносно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 20.03.2020 року.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повної копії судового рішення.

Суддя Кіосак Н. О.