Справа № 548/2281/19
Провадження № 2/548/114/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2020 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Старокожко В.П.,

за участю секретарів судового засідання - Листопад В.Л., Комаренко В.М.,

представника позивача - адвоката Сенкевича В.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи на стороні відповідача Петракіївська сільська рада Хорольського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

Позоні вимоги мотивувала тим, що вона є спадкоємцем за законом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Зазначає, що після смерті останньої відкрилася спадщина на її спадкове майно. Вказує, що вона є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 в порядку ч.4 ст.1268 ЦК України, проте оформити свої спадкові права на спадкове майно не має можливості, оскільки відсутні документи, що підтверджують її родинні відносини з спадкодавцем, в зв`язку з чим просить суд встановити факт родинних відносин між вищевказаними особами.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Сенкевич В.І. позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечив, зазначивши, що родинні відносини позивчки із померлою ОСОБА_4 нічим не підтверджені.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Петракіївська сільська рада Хорольського району Полтавської області явку свого представника в судове засідання не забезпечили, подали суду заяву про розглядсправи у відсутність свого представника, позов просить задовольнити.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази в цілому і кожен окремо, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено в судовому засіданні, і це підтверджується наявними у справі письмовими документами позивачка є дочкою ОСОБА_5 та онукою по матері ОСОБА_6 , що доводиться копіями, таких документів: свідоцтва про народження позивачки Серія НОМЕР_1 , свідоцтва про шлюб позивачки Серія НОМЕР_2 , свідоцтва про народження матері позивачки Серія НОМЕР_3 та витягу з ДРАЦС про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 від 15.06.2017 року.

Також в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 в с.Куторжиха Хорольського району Полтавської області.

З повідомлення приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Горбаня В.В. за № 66/01-16 від 29.05.2017 року слідує, що 15.06.2016 року на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої ОСОБА_1 , блула заведена спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , інших заяв не надходило. Нотаріусом вказано, що позивачка є такою, що також прийняла спадщину померлої ОСОБА_3 відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, оскільки на день її смерті була малолітньою, але через відсутність документів, що підтверджують їх родинні відносини їй неможливо видати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1222 ЦК України встановлено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд має враховувати наступне.

Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно п. 1 ч. 1 вказаної статті суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження, але в даному випадку існує спір. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Згідно вимог п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Позивачка, стверджує, що є спадкоємцем п`ятої черги за законом померлої ОСОБА_3 , так як мати її діда ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та батько спадкодавиці ОСОБА_3 - ОСОБА_8 були рідними братом і сестрою.

Разом з тим факт родинних відносин між позивачкою та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 позивачкою в судовому засідання не підтверджено.

Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 від 18 квітня 1951 року, його батьками зачаться ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Таким чином документально встановлено, що матір`ю діда позивачки була ОСОБА_10 , а не ОСОБА_11 як стверджує позивачка.

В даному випадку позивачкою та її представником не надано суду належних та допустимих доказів того, що родовід від ОСОБА_6 пов`язаний із родовідом померлої ОСОБА_4 .

Заслухані за клопотанням представника позивачки - адвоката Сенкевича В.І. показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , що були допитані при розгляді цивільної справи № 548/893/17 не доводять факт родинних відносин померлої ОСОБА_4 із позивачкою ОСОБА_2 .

Так свідок ОСОБА_12 не змогла пояснити які родинні відносини були між позивачкою та померлою, її показання не чіткі і не конкретні.

Свідоки ОСОБА_6 та ОСОБА_13 хоч і вказували на пов`язаність родоводу між позивачкою та померлою, про те не могли вказати про існування братів та сестер в матері діда позивачки, що на переконання суду свідчить про заінтересований характер показань цих свідків, як матері та діда позивачки.

Суд не погоджується з аргументами представника позивачки та вважає їх не обґрунтованими та не підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1-14, 76-81, 141, 209-211, 213, 216, 221, 228, 229, 235, 240-242, 258, 259,263-265,268,354,355 ЦПК України, 1265, 1268 ЦК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи на стороні відповідача Петракіївська сільська рада Хорольського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , мешканка АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Сенкевич Володимир Іванович, адреса місця знаходженн АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , мешканець АДРЕСА_3 .

Третя особа: Петракіївська сільська рада Хорольського району Полтавської області, юридична адреса с.Петракіївка Хорольського району Полтавської області, вул..Центральна, 33/1.

Повний текст складено 04 грудня 2020 року.

Головуючий: