Справа № 574/846/20
Провадження 2/574/278/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцана В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.

в присутності відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Буринської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

04.09.2020 року ОСОБА_2 звернувся до Буринського районного суду Сумської області з цим позовом.

06.10.2020 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 26.11.2020 року (а.с.18).

Між тим, позивач, будучи належними чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився по невідомій причині, клопотання про розгляд справи без його участі не надав.

Разом з тим, від ОСОБА_2 26.11.2020 року надійшла заява про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат. Зокрема, позивач просив стягнути на його користь з відповідачки понесені ним судові витрати в загальній сумі 4840 грн. 80 коп., з яких 840 грн. 80 грн. в рахунок повернення витрат на сплату судового збору та 4000 грн. в рахунок понесених ним витрат на правничу допомогу (а.с.33,34).

Клопотання (заяви) щодо розгляду поданої ним заяви без його участі ОСОБА_2 також не подав.

26.11.2020 року суд відклав розгляд справи через неявку позивача, відсутності його заяви про розгляд справи без його участі та неможливістю роз`яснення позивачу наслідків закриття провадження у справі передбачених ч.2 ст.256 ЦПК України.

07.12.2020 року позивач, будучи належними чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання, клопотання про розгляд справи без його участі не надав.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що позову вона не визнає, однак 26.10.2020 року, після рішення суду про розірвання між нею та ОСОБА_2 шлюбу, добровільно змінила реєстрацію свого місця проживання, знявшись з місця проживання в житловому будинку позивача. Просила стягнути понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3200 грн.. Вимоги позивача про стягнення з неї понесених ним судових витрат не визнала.

Представник третьої особи виконавчого комітету Буринської міської ради проти позову заперечень не мав, просив розгляд справи провести без його участі.

Вислухавши доводи відповідачки, дослідивши докази в частині судових витрат понесених сторонами, суд зважає на таке.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.256 цього Кодексу у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Системний аналіз вищевказаних процесуальних положень дозволяє дійти висновку, що перед тім як прийняти рішення про закриття провадження у справі, суд зобов`язаний роз`яснити, зокрема позивачу, наслідки таких процесуальних дій.

Між тим, суд не спроможний виконати ці вимоги, оскільки позивач повторно не з`явився в судове засідання, а заяву про розгляд справи у його відсутності не подав.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для прийняття заяви ОСОБА_2 про відмову від позову.

Разом з тим, частиною 5 ст.223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 §1 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

В своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що позивач повторно в судове засідання не з`явився по невідомій причині, заяву про розгляд справи без його участі не подав, суд вважає причини неявки останнього не поважними, що тягне за собою наслідки, встановлені ч.5 ст.233 та п.3) ч.1 ст.257 ЦПК України, тобто залишення позову без розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_2 необхідно залишити без розгляду, у тому числі і в частині стягнення з відповідачки понесених позивачем судових витрат.

Що стосується доводів відповідачки ОСОБА_1 про стягнення з позивача понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3200 грн., суд вважає їх безпідставними, оскільки вона не подала жодного належного і допустимого доказу на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст.ст.2,4,10-13,141,223,257 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_2 у прийнятті відмови від позову відповідно до поданої ним заяви від 26.11.2020 року.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Буринської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий