Справа № 524/9480/19
Провадження №2/524/1072/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді Кривич Ж.О.,
секретаря судового засідання Крижановської Я.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Кременчука в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення часток у праві спільної сумісної власності,
До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Територіальної громади м. Кременчука в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення часток у праві спільної сумісної власності.
В обґрунтування позову зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 . Після смерті батьків відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Заповіту батьки не складали. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.01.1999 року вказана квартира приватизована за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Проте між власниками не визначено частки квартири.
Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просила справу слухати без її участі.
Представник Кременчуцької міської ради Гриценко К.В. у судове засідання не з`явилася, по розгляд справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про слухання справи без її участі, відзив на позову суду не направила.
Представник Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, по розгляд справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву про слухання справи без його участі, заперечень на позов суду не направив.
Ухвалою судді від 28.12.2019 року відкрито провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Житлово-комунальним відділом АТ «Укртатнафта» 15.01.1999 року, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належить на праві приватної спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_2 (а.с. 10).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 (а.с. 11).
Після смерті батьків залишилось спадкове майно у вигляді вказаної квартири. Заповіту батьки за життя не складали.
Повідомленням Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори № 119/01-16 від 11.02.2011 року у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_1 позивачу відмовлено, оскільки частки співвласників не визначені (а.с. 8).
Спору між співвласниками щодо визначення часток квартири у спільній частковій власності не було.
Статтею 13 Цивільного кодексу України встановлені межі здійснення цивільних прав: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (частина перша); при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга); не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя); при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (частина четверта); не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція (частина п`ята); у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою-п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (частина шоста).
Згідно зі статтею 15 та ч. 1 і п. 1 ч. 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.
У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з ч. 3 статті 358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визначення часток.
Керуючись викладеним, відповідно до ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
-частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/3;
- частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/3.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.О. Кривич