Справа № 463/2513/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/136/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н.О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Симець В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 25 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третіх осіб: органу опіки та піклування Солом`янської районної державної адміністрації м.Києва, Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення батьківства, -

в с т а н о в и в:

03.06.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , про встановлення батьківства.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 1996 року по 1998 рік підтримувала з відповідачем дружні відносини, вони часто зустрічались, в них виникала інтимна близькість. Оскільки відповідач ОСОБА_1 був одруженим, відносини між ними було перервано. Однак, у 2001 році вони знову зустрілись, під час даної зустрічі у них був інтимний зв`язок. Через місяць вона дізналася, що завагітніла, про що повідомила відповідача, який запропонував їй зробити аборт, від чого вона відмовилась. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дочку ОСОБА_3 . Відповідач відмовився подати в органи РАЦС заяву про визнання батьківства, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З врахуванням наведеного, просила встановити, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 ; зобов`язати відділ ДРАЦС Солом`янського районного управління юстиції м.Києва внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де у графі «відомості про батька» батьком дитини вказати ОСОБА_1 .

Оскаржуваним заочним рішенням позов ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві про встановлення батьківства - задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зобов`язано Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за №227 від 07.02.2002 року, у графі відомості про батька вказати « ОСОБА_1 ».

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процессуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Зазначає, що при постановленні оскаржуваного рішення, яким встановлено батьківство відносно ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , суд помилково керувався положеннями СК України, оскільки до даних правовідносин підлягалють застосуванню норми КпШС Української РСР. Позивач не надала суду належних доказів на підтвердження визнання ним батьківства в їх сукупності, зокрема, спільне проживання та ведення спільного господарства з матір`ю дитини до її народження, спільне виховання та утримання ними дитини, обов`язковість надання яких передбачено КпШС Української РСР. Судом не враховано, що він на час народження дитини був одружений, проживав зі сім`єю, працював у м. Львові та не мав жодних намірів щодо створення нової сім`ї. Крім того, висновок суду першої інстанції про його ухилення від проведення судової генетично-молекулярної експертизи є ненедоведеним та не відповідає дійсним обставинам справи.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В засіданні суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2 проти скарги заперечила, просила у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності по наявних матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю Ураїнської РСР, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнств та стягнення аліментів» оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС Української РСР, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до п.9 зазначеної постанови, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі

судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень цивільно - процесуального законодавства, згідно з яким жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, суд оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Встановлено, що згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 07 лютого 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.3), ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що вчинено актовий запис №227, в графі батько вказано: « ОСОБА_4 ».

Матеріалами справи встановлено, що відомості про батька дитини внесено на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України за прізвищем матері.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , районний суд виходив з того, що для підтвердження батьківства відповідача відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , судом було задоволено клопотання позивачки про призначення у справі судової генетичної експертизи на предмет встановлення походження (кровного споріднення) між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , попереджено сторони про наслідки ухилення від проведення експертизи передбачені ст.146 ЦПК України, зокрема про те, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. У зв`язку з ухиленням відповідача ОСОБА_1 від явки в експертну установу судом 22 червня 2016 року прийнято ухвалу про застосування примусового приводу до відповідача ОСОБА_1 для проведення відбору зразків крові з метою проведення судово-генетичної експертизи призначеної на 22 серпня 2016 року (а.с.121),однак виконати привід не виявилось можливим у зв`язку з відсутністю відповідача за зареєстрованим місцем проживання (а.с.122-123). Відтак, суд вважав за може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, а саме походження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 від ОСОБА_1 .

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , районний суд не врахував, що згідно положень ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю Ураїнської РСР, яка з врахуванням дати народження дитини, ІНФОРМАЦІЯ_5 , підлягала застосуванню до даних правовідносин, доказуванню підлягав, крім іншого, факт спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, спільне виховання чи утримання ними дитини.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, що призвело до ухвалення судом незаконного рішення.

Враховуючи, що позивачкою не надано суду доказів, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства, її позовні вимоги колегія суддів вважає не доведеними.

З наведених мотивів, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 25 листопада 2019 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення батьківства щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2020 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.