Справа № 588/1859/20
Провадження 2-о/588/108/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судових засідань Безкоровайної А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тростянецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

У С Т А Н О В И В:

Заявник у грудні 2020 року звернувся до суду з указаною заявою, яку мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Стаханов Луганської області померла його дружина ОСОБА_2 . Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не вдалося, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Установлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для оформлення спадкових прав.

Посилаючись на указані обставини, заявник просить суд установити факт смерті на тимчасово окупованій території України його дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, місце народження: Україна, Луганська область, місто Стаханов, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Стаханов у віці 36 років. На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Причина смерті хронічна ниркова недостатність ІV ступеню, хронічна хвороба нирок ІV стадії, сахарний діабет ІІ типу.

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися. Представник заявника адвокат Андрієнко М.В. надала заяву у якій просила суд справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився та не повідомив про причину неявки.

Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року заява була прийнята до розгляду і відкрито провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з такого.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_2 , що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області 30.07.2005 (а.с. 14).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 , що відбулося 24 жовтня 2020 рокуу м. Стаханов Луганської області, заявник надав свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 05.11.2020, видане у м. Стаханов Луганської області та довідку про причину смерті № 204, за змістом якої ОСОБА_2 померла внаслідок: хронічної ниркової недостатність ІV ступеню; хронічної хвороби нирок ІV стадії; цукрового діабету (а.с.16, 17). Указані документи видані незаконними органами на тимчасово окупованій території.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною 1 статті 18 указаного Закону передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (статті 2 та 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною 1 статті 18 указаного Закону передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до постанови Верховної Ради України « Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» № 1351-VIII від 12 травня 2016 року місто Стаханов Луганської області було перейменовано на місто Кадіївка.

Згідно з переліком, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення №1085-р від 07.11.2014 м. Кадіївка Луганської області входить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області 19.11.2020 було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що не було подано документу закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи встановленої форми, що підтверджує факт смерті (а.с.18).

Згідно із статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків.

Проте, Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» і «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Ураховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне як виняток взяти до уваги документи про смерть осіб, видані на окупованій території України, і оцінити їх разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки можливість збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час як встановлення цього факту має юридичне значення для реалізації прав заявника як спадкоємця померлої.

З огляду на викладене, ураховуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для установлення факту смерті на тимчасово окупованій території ОСОБА_2 , оскільки законом не передбачено іншого порядку установлення цього факту.

На підставі пункту 8 частини 1 статті 430 ЦПК України сліддопустити негайне виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 317-319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Установити факт смерті на тимчасово окупованій території України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, місце народження: Україна, Луганська область, місто Стаханов, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Стаханов у віці 36 років. На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Причина смерті: хронічна ниркова недостатність ІV ступеню; хронічна хвороба нирок ІV стадії; сахарний діабет .

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду або через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. О. Огієнко