Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2020 Справа №607/3168/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Гончаренко Л.С.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором про надання послуг №С-2014-03-01 від 04 березня 2014 року ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 , у якому, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з ОСОБА_4 в свою користь заборгованість за договором про надання послуг №С-2014-03-01 від 04 березня 2014 року в розмірі 6 000 доларів США 00 центів, що згідно офіційного курсу Національного банку України (1 долар США:27,25 грн.), станом на 20 березня 2017 року становить 163 500 гривень 00 копійок.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує на те, що 04 березня 2014 року між ним, на той час фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 було укладено Договір №С-2014-03-01, щодо надання послуг по оформленню документів, необхідних для одержання еміграційної візи до Сполучених Штатів Америки. Відповідно до п. 3.1 Договору, вартість послуг, становить 59 940 гривень, як еквівалент 6 000 доларів США згідно офіційного курсу Національного банку України з розрахунку 9,99 гри. за 01 долар США станом на 04 березня 2014 року. Згідно п. 3.2 Договору, замовник оплачує вартість передбачених до виконання даним договором послуг в сумі 6 000 доларів США, згідно з курсом продажу долара США, що діятиме на момент оплати, встановленого однією з банківських установ в м. Тернополі, а саме: ПАТ «УкрСиббанк», ЗАТ «ОТП Банк», КБ «ПриватБанк», ТФ ВАТ «Кредобанк» на підставі акту виконаних робіт до 30 вересня 2014 року. Разом з тим, станом на сьогоднішній день, відповідач свого обов`язку по сплаті вартості послуг не виконав.

Відповідач ОСОБА_4 , а також його представник ОСОБА_2 відзиву на позов не подавали.

15 жовтня 2020 року у даній справі проведено підготовче судове засідання, за наслідками якого завершено підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити, з підстав зазначених у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Чудопалов Ю.Ю. в судовому засіданні вважає, що позов не підлягає до задоволення. Суду зазначив, що ОСОБА_4 не надавались послуги згідно укладеного ним договору про надання послуг №С-2014-03-01 від 04 березня 2014, оскільки акт надання таких послуг від 17 червня 2014 року він не підписував, а позивачем не надано його оригінал. Крім цього запевнив суд, що імміграційну візу у США ОСОБА_4 отримав виключно завдяки самостійній подачі усіх необхідних документів до посольства США в Україні.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

04 березня 2014 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір №С-2014-03-01, за умовами якого Виконавець зобов`язується за винагороду надати Замовнику послуги по оформленню документів, необхідних для одержання еміграційної візи до Сполучених Штатів Америки.

Відповідно до п. 3.1 Договору, вартість послуг, передбачених до надання п. 1.1 даного договору, становить 59 940 гривень (п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сорок гривень) (без урахування податку на додану вартість) як еквівалент 6 000 (шість тисяч доларів США нулю центів) згідно офіційного курсу Національного банку України з розрахунку 9,99 гри. за 1 долар США станом на 04 березня 2014 року.

В силу вимог п.2.1 зазначеного договору, за даним договором Виконавець зобов`язується: а)кваліфіковано, з використанням усіх засобів, надати послуги у м.Тернопіль, передбачені п.1.1 даного договору безпосередньо, або за допомогою третіх осіб.

У відповідності до п. 3.2 Договору, Замовник оплачує вартість передбачених до виконання даним договором послуг в сумі 6000 згідно з курсом продажу долара США, що діятиме на момент оплати, встановленого однією з банківських установ в м. Тернополі, а саме: ПАТ «УкрСиббанк», ЗАТ «ОТП Банк», КБ «ПриватБанк», ТФ ВАТ «Кредобанк» на підставі акту виконаних робіт до 30 вересня 2014 року.

Відповідно до висновку експерта Тернопільського НДЕКЦ від 17.06.2020 року №3/3-185/20, складеного за результатами призначеної судової почеркознавчої експертизи, підпис від імені ОСОБА_4 у графі «Замовник» у договорі від 04 березня 2014 року №С-2014-03-01, укладеному між фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виконаний ОСОБА_4 .

Як вбачається із копії акту від 17 червня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 останні уклали його на виконання договору №С-2014-03-01 від 04 березня 2014 року, який є підтвердженням надання відповідних послуг.

За клопотанням представника відповідача адвоката Чудопалова Ю.Ю., який ставить під сумнів відповідність поданої копії, у позивача було витребувано оригінал зазначеного акту, який останнім, суду не надано.

В силу вимог ч.6 ст.95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Враховуючи наведене, в силу вимог ч.6 ст.95 ЦПК України, суд не бере до уваги акт від 17 червня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку виконання договору №С-2014-03-01 від 04 березня 2014 року.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Частиною 2 статті 533 ЦК України передбачено, у разі якщо у зобов`язанні

визначено грошовий еквівалент у іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд розглянувши матеріали даної справи, оцінивши та дослідивши докази надані сторонами вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не доведено фактичного надання послуг відповідачу за договором №С-2014-03-01, по оформленню документів, необхідних для одержання еміграційної візи до Сполучених Штатів Америки. Так, позивач в підтвердження надання таких послуг не надав оригінал акту укладеного між позивачем та відповідачем, яким би підтверджувався факт надання позивачем послуг за укладеним договором №С-2014-03-01 від 04 березня 2014 року, в тому числі допомоги по оформленню документів для одержання відповідачем імміграційної візи до США. ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 заперечили надання позивачем таких послуг та ствердили, що імміграційну візу відповідачу було надано після подання ним самостійно усіх необхідних документів до посольства США. Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували, що відповідачем ОСОБА_4 отримано еміграційну візу до США, саме завдячуючи наданим консультаційним послугам ФОП ОСОБА_3 , що є підставою провести оплату останньому у відповідності до умов укладеного між ними договору №С-2014-03-01, адже ФОП ОСОБА_3 та посольство США в Україні не є пов`язаними особами та не перебувають в жодних договірних відносинах, і видача віз посольством США в Україні є виключною компетенцією органів держвлади Сполучених Штатів Америки і не залежить від будь-яких зобов`язальних відносин аплікантів віз (заявників) з національними суб`єктами підприємницької діяльності. Крім цього, позивач не зазначив у позові відповідних фактів та обставин, а саме: чи були виконані в повному обсязі умови договору самим позивачем, які саме послуги позивач був зобов`язаний надати відповідно до умов договору, та які з них фактично було надано змістом самого договору взагалі не визначено обсягу та найменувань консультаційних послуг, що мають бути надані.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, ч.1 ст.88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 526, 533, 901 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за Договором про надання послуг №С-2014-03-01 від 04 березня 2014 року, відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан