Постанова

Іменем України

17 березня 2020 року

м. Київ

справа № 645/1211/19

провадження № 61-18773св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Головне управління Державної фіскальної служби

в Харківській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2019 року в складі судді Чередник В. Є. та постанову Харківського апеляційного суду від 16 вересня

2019 року в складі колегії суддів: Яцини В. Б., Кіся П. В., Хорошевського О. М.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, після уточнень якої просив встановити факт, що має юридичне значення, згідно з яким наказ Голови ДПА України від

03 березня 2008 року № 474-о є недійсним в частині звільнення з посади та зарахування у розпорядження органів державної податкової служби працівника податкової міліції ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року, провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ГУ ДФС в Харківській області, закрито.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, тому ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аргументи учасників справи

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу,

в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що у своїй заяві про встановлення факту не оскаржував сам наказ Голови ДПА України від 03 березня 2008 року № 474-о,

а просив суд встановити факт, що дія цього наказу стосовно нього є недійсною.

Рух справи

УхвалоюВерховного Суду від 04 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з цією заявою ОСОБА_1 просив встановити факт, що має юридичне значення, згідно з яким наказ Голови ДПА України від 03 березня 2008 року № 474-о є недійсним в частині звільнення з посади та зарахування

у розпорядження органів державної податкової служби працівника податкової міліції ОСОБА_1 .

У поясненнях, наданих суду першої інстанції, представник заінтересованої особи підтвердила факт, що ОСОБА_1 проходив публічну службу, і оспорюваний наказ стосується звільнення його з публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частинах першій та другій статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Разом з цим, у справі за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, на загальних підставах з`ясовуються питання про підсудність та юрисдикційність, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку

і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

У разі якщо справа підлягає розгляду в порядку іншого судочинства суд відмовляє у відкритті провадження або закриває провадження у справі, якщо провадження у справі було відкрито.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Водночас відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України).

Питання, пов`язані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням), урегульовано як Законом України «Про державну службу», так

і спеціальними законами, які були та/або є чинними на час виникнення відповідних спірних правовідносин.

Встановивши, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Державною податковою адміністрацією та обіймав посаду заступника начальника Управління податкової міліції в Харківській області, тобто був уповноваженою особою на виконання функцій держави в центральному органі виконавчої влади, суди зробили правильний висновок, що цей спір стосується звільнення

ОСОБА_1 з публічної служби. Спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічні правові висновки міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 766/10783/16-ц (провадження

№ 14-278цс18); від 05 червня 2019 року у справі № 754/15544/17-ц (провадження № 14-202цс19), від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19 (провадження № 14-481цс19).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, судові рішення ? без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат