Справа №132/942/20
Провадження №2/132/332/20
Ухвала

Іменем України

"23" березня 2020 р. Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки спадкодавця у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

До місцевого суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки спадкодавця у спільній сумісній власності.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оглянувши матеріали даної позовної заяви встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог, передбачених ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Як вбачається з позовної заяви позивач зазначає, що він як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 позбавлений можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , оскільки не виділено частку померлого у спільному майні.

Верховним судом України пунктом 5 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року роз"яснено судам, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року роз"яснено судам, що відповідно до ст.1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

У п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Проте, в матеріалах зави відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підставою якої стала неможливість визначити склад спадкового майна. Відтак , відсутні підстави вважати про наявність цивільно-правового спору.

Крім того, позивачем зазначено, що рішенням виконкому Гущинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області за спільною згодою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був здійснений поділ житлового будинку. Проте, докази на підтвердження зазначеної обставини відсутні.

Також в матеріалах заяви відсутні докази укладення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

На підставі наведеного, вважаю за необхідне залишити вказану позовну заяву без руху, надавши позивачеві строк для усунення її недоліків, викладених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки спадкодавця у спільній сумісній власності-залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, роз`яснивши при цьому, що в разі не усунення вищевказаних недоліків в наданий строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлігає.

Суддя: