ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року

м.Суми

Справа №589/3291/17

Номер провадження 22-ц/816/1615/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: Приватне підприємство «Івушка Шостка», Шосткинська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2020 року в складі судді Лєвши С.Л., ухваленого у м. Шостка,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Івушка Шостка», мотивуючи вимоги тим, що вона є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку. Зазначає, що будинок, в якому розташована її квартира, перебуває на балансі Шосткинської міської ради та обслуговується відповідачем. Зазначає, що з 2012 року покрівля даху багатоповерхового житлового будинку, де розташована її квартира, почала протікати, в зв`язку з чим, вона звернулась на адресу виконкому Шосткинської міськради щодо його ремонту. На вказаний запит її повідомили, що ремонт вказаної покрівлі мав бути виконаний до кінця вересня 2012 року. Вказує, що жодних робіт з ремонту покрівлі в даному будинку виконано не було, що стало наслідком затоплення її квартири талими водами в лютому 2017 року, які потрапили до будинку з даху. На її письмове звернення до відповідача стосовно направлення на її адресу комісії для складання Акту пошкодження квартири водою та пожежі внаслідок короткого замикання електромережі вона отримала відповідь, в якій їй пропонувалося звернутися до відповідача для оформлення договору про надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території, сплати заборгованості, але нічого стосовно суті її звернення.

Просила стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 7000 грн., завдану внаслідок затоплення квартири з даху будинку, який бажала уточнити після проведення експертизи. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела факту залиття її квартири у лютому 2017 року, оскільки належних доказів, які б підтверджували факт залиття її квартири до матеріалів справи додано не було, зокрема, позивачем не було додано комісійного акту, складеного за участю представників обслуговуючої організації, якими б було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження, внаслідок чого, підстави для стягнення з відповідачів матеріальної шкоди відсутні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що характер спірних правовідносин та предмет доказування по справі вимагав проведення судового засідання з повідомленням сторін, і на цьому наполягали як позивач, так і відповідач. Однак, суд відмовив у задоволенні клопотання сторін про розгляд даної справи в судовому засіданні з викликом сторін чим позбавив її права призначення по справі будівельно технічної експертизи та подання доказу у вигляді пояснення свідка, клопотання про допит якого вона мала намір заявити під час підготовчого судового засідання. Вказує, що довести причинний зв`язок між завданою їй шкодою у вигляді пошкодження квартири водою з даху будинку та протиправною бездіяльністю ПП «Івушка Шостка» щодо невиконання своїх обов`язків по підтриманню даху будинку в належному стані вона могла лише шляхом отримання висновку судової експертизи, в якому були б зазначені не тільки розмір спричиненої шкоди, а і наявність причинного зв`язку тобто те, що затоплення сталось саме із покрівлі (даху) будинку, а не іншим способом, оскільки відповідач ПП «Івушка Шостка» не вчинив дій щодо складання акту комісійного обстеження її квартири та не провів такого обстеження, незважаючи на її звернення з цього приводу. Вказує, що відповідачами не було доведено тих обставин, що затоплення її квартири сталося не з причин протікання даху, внаслідок їх бездіяльності щодо ремонту покрівлі, а з інших причин. Крім того, наданими нею доказами, зокрема, товарними чеками та розпискою було частково підтверджено розмір витрат, які вона вимушена була понести через бездіяльність відповідачів задля усунення подальших наслідків затоплення її квартири водою під час опадів, а тому суд мав стягнути з відповідачів доведені нею витрати пов`язані з протіканням покрівлі, навіть без відповідного висновку експерта.

Від відповідача ПП «Івушка Шостка» до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі та зазначає, що позивачем не надано жодного доказу, як самого факту затоплення квартири так і обґрунтування ціни позову. Крім того, позивачка заявила клопотання про призначення експертизи вже після того, як було ухвалено рішення по справі. Зазначає, що позивачка не виконує своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, зокрема, не сплачує кошти за обслуговування її житлового будинку, договору про надання житлово комунальних послуг не уклала. Вказує, що заяв чи претензій з приводу неналежного надання комунальних послуг від позивачки не надходило. Зазначає, що ним надаються послуги з поточного ремонту будинків. Капітальний ремонт будинків, в тому числі і дахів, обслуговуючою організацією не здійснюється і кошти на це у кошторисі підприємства не передбачено. Вказує, що у відповідь на звернення позивачки щодо обстеження її квартири та складання акта про затоплення, працівниками підприємства неодноразово робилися спроби потрапити до вказаної квартири, однак у квартирі нікого не було, контактних телефонів позивачка не надала, а тому підприємство направило на адресу позивачки листа з пропозицією з`явитися до нього для оформлення договору про надання житлово комунальних послуг та вирішення інших питань, в тому числі і щодо обстеження квартири, однак позивачка не прибула. Просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а прийняте рішення залишити без змін.

Від відповідача Шосткинської міської ради відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Сторони в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У задоволені клопотання представника юридичної особи - ПП «Івушка Шостка про відкладення розгляду справи відмовлено, через не визнання поважною заявленої ним причини. За клопотанням позивача розгляд справи призначено у режимі відеоконференції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 (а.с.4).

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що балансоутримувачем п`ятиповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 , а обслуговуючою організацією є ПП «Івушка Шостка».

Листом заступника міського голови Пустовіта В.Є. № 2302/01-33 від 04.09.2012 року ОСОБА_1 було повідомлено, що ремонт покрівлі житлового будинку буде виконано до кінця вересня 2012 року (а.с. 7).

Листом директора ПП «Івушка Шостка» №104 від 06.06.2016 року ОСОБА_1 було повідомлено, що ремонт покрівлі внесено в графік поточного ремонту покрівлі на 2016 рік. Також зазначено, що ремонт покрівлі буде проведено після оплати заборгованості в сумі 1896,61 грн. (а.с. 8).

Як стверджує позивачка, у лютому 2017 року відбулось залиття приміщення квартири рідиною через протікання даху будинку над її квартирою, внаслідок чого відбулось пошкодження вхідних дверей у квартиру, підтоплення стін і стелі в коридорі, а від потрапляння води у розподільну коробку електромережі виникла пожежа, через що відбулось пошкодження електромережі у квартирі.

23.02.2017 року ОСОБА_1 зверталась до директора ПП «Івушка Шостка» із заявою про направлення представника обслуговуючої організації для складення Акту про затоплення квартири АДРЕСА_1 , а також для складення Акту про заміну внутрішньої електромережі (а.с. 9).

Листом директора ПП «Івушка Шостка» № 79 від 28.02.2017 року запропоновано ОСОБА_1 з`явитись до обслуговуючої організації для оформлення договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, а також було запропоновано сплатити заборгованість за комунальні послуги, яка обліковувалася станом на 28.02.2017 року в сумі 2331,37 грн. (а.с. 11).

Таким чином позивачкою ПП «Івушка Шостка» було повідомлено про затоплення її квартири, але акту з цього приводу складено не було.

Товарними чеками від 22, 23 та 24.09.2017 року підтверджується придбання будівельних матеріалів на загальну суму 6557 грн. (а.с.19). Також, розпискою ОСОБА_2 від 22.09.2017 року підтверджується, що ним в період з 20 по 22 вересня 2017 року проводилися ремонтні роботи на даху п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_2 над квартирою АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_1 , в ході яких було проведено демонтаж старого покриття даху, монтаж проміжного та покрівельного покриття площею 57 кв.м. За проведені підрядні роботи ОСОБА_2 отримано від ОСОБА_1 винагороду в сумі 2500 грн. (а.с.20).

Отже, даними доказами в суді доведено, що ремонтні роботи покриття даху над квартирою позивачки відбулись за її власні кошти.

Згідно висновку експерта № 37/2020 від 25.11.2020р. характер пошкоджень в приміщеннях квартири за адресою : АДРЕСА_4 , та які причини їх виникнення, чи є протікання даху будинку над квартирою встановлювалися експертом в результаті проведеного обстеження конструктивних елементів та їх оздоблення в приміщенні квартири. Експерт визнав, що характер і місце розташування пошкоджень опоряджувальних покриттів конструкцій, які зазначені вище по приміщеннях квартири, а саме: коридору, вбиральні та житлової кімнати №7 свідчать про те, що такі пошкодження могли утворитися внаслідок залиття рідиною з вище розташованих конструкцій будівлі вздовж плити перекриття зі сторони входу до квартири. Розмір відновлювального ремонту у квартирі позивачки через пошкодження приміщення квартири внаслідок затоплення складає 9996 грн (а.с. 169-172).

Таким чином, факт залиття приміщення квартири позивачки рідиною через протікання даху будинку над її квартирою знайшов свого підтвердження в суді.

Представлені позивачкою товарні чеки та розписка вказують, що нею понесені витрати на будівельні матеріали та ремонтні роботи покриття даху над квартирою, грошові витрати на ремонт у приміщенні квартири через затоплення вона не понесла.

Колегія суддів вважає необґрунтованими заперечення відповідача ПП «Івушка Шостка» в частині того, що відсутність ремонту даху над квартирою позивача зумовлена саме несплатою останньою плати за споживання комунальних послуг та наявністю у неї заборгованості перед відповідачем, оскільки дійсно, позивач визнає, що нею з 2012 року не проводиться оплата комунальних, оскільки вона незадоволена якістю виконаних комунальних послуг обслуговуючою організацією.

Проте, на останню покладено обов`язок щодо своєчасної їх сплати, а в разі не отримання належних комунальних послуг, позивач не позбавлена права пред`явити виконавцю робіт претензію і вимагати здійснення перерахунку їх вартості. Однак при цьому і відповідач також не позбавлений права звернутися до суду із позовом про стягнення з позивача відповідних сум заборгованості за надані комунальні послуги. Отже наявність у позивача перед ним заборгованості по оплаті комунальних послуг не звільняє ПП «Івушка Шостка» від обов`язку проведення поточного ремонту покриття даху з метою усунення його протікання.

Щодо наявності потреби у проведенні капітального ремонту даху на житловому будинку, де знаходиться квартира позивача, фінансування якого проводиться за рахунок бюджетних коштів Шосткинської міської ради, то такі докази в матеріалах справи відсутні.

З приводу відсутності укладеного договору між позивачем та ПП «Івушка Шостка», то колегія суддів звертає увагу на те, що сам факт не укладання між позивачем та відповідачем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору не свідчить про відсутність між сторонами договірних правовідносин, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово комунальні послуги» (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальною послугою є результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, а споживачем - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавцем є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; утримання будинків і прибудинкових територій - це господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; якість житлово-комунальної послуги - це сукупність нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства.

Відповідно п.1, 4 до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг.

Відповідно п.1, 7,10 до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (далі - розрахунковий документ).

Сторонами по справі не заперечувалися обставини того, що фактично відповідачем здійснювалося обслуговування будинку, в якому розташована квартира позивача та надавалися позивачу комунальні послуги, за споживання яких останній відповідачем надавалися рахунки.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами фактично існують договірні правовідносини з приводу надання відповідачем ПП «Івушка Суми» ОСОБА_1 , як власниці квартири, комунальних послуг по обслуговуванню будинку та прибудинкової території.

Статтею 16 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) встановлено, що шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року 927/11207 (далі Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (п. 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Наведене свідчить про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Колегія суддів звертає увагу на те, що фактично позивачка запросила представників відповідача ПП «Івушка Шостка» для складення акту про затоплення своєї квартири та про пошкодження внутрішньої електромережі, проте акт комісійного обстеження квартири позивача та його наслідків відповідачем складено не було, оскільки відповідач не надав свого представника для складання вказаного акту. Доказів вчинення будь яких дій щодо складання акту комісійного обстеження квартири позивача та наслідків залиття відповідач до суду не надав.

Разом з тим, ч. 1 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За правилами ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заперечуючи проти позову, відповідач ПП «Івушка Шостка» послався на ту обставину, що ним здійснюється лише поточний ремонт даху, оскільки капітальний ремонт, в тому числі дахів, обслуговуючою організацією не здійснюється. Проте доказів того, що в даному випадку дах потребував саме капітального, а не поточного ремонту відповідач до суду не надав. Тому заперечуючи наявність своєї вини, відповідач не довів необхідності проведення саме капітального ремонту даху над квартирою позивача, який фінансується за рахунок бюджетних асигнувань міської ради.

Оскільки позивач в своїй позовній заяві порушила питання відшкодування майнової шкоди, а саме вартості відновлювального ремонту в квартирі, надавши докази понесених нею затрат на ремонтні роботи самого покриття даху над її квартирою, чого стало достатньо для зупинення протікання в приміщення квартир рідиною з вище розташованих конструкцій будівлі вздовж плити перекриття зі сторони входу до квартири, то її вимоги щодо розміру відшкодування майнової шкоди завданої залиттям квартири обґрунтовуються розміром вартості відновлювального ремонту в квартирі визначеним судовою експертизою.

Проте, обґрунтовуючи предмет та підстави заявлених вимог, позивачка посилалась на обставини затоплення її квартири та розмір заподіяної шкоди, які доводила, зокрема, посилаючись на викладену в листах на її адресу інформацію щодо намірів відповідачів відремонтувати покрівлю даху житлового будинку, товарними чеками та розпискою. При цьому, обґрунтовуючи розмір заподіяної залиттям квартири майнової шкоди ОСОБА_1 заявляла у своїй заяві від 02.03.2018 (а.с. 30) про можливість проведення судової будівельно технічної експертизи, і таке клопотання нею порушено при подачі апеляційної скарги, оскільки заявити таке клопотання в суді першої інстанції вона не мала можливості, бо справу було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивачки щодо неможливості надати нею докази, зокрема, висновку судової будівельно технічної експертизи до суду першої інстанції. Після завершення врегулювання спору за участі судді відбулась заміна складу суду, який відмовив в задоволенні клопотання сторін про судовий розгляд з участю сторін і його проведення в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що розмір відновлювального ремонту у приміщенні квартири доводиться саме висновком експерта № 37/2020 і складає 9996 грн (з урахуванням податку на додану вартість), бо фактичних витрат по ремонту своєї квартири позивачка не понесла.

Таким чином, останньою доведений розмір завданої майнової шкоди на рівні 9996 грн.

Оскільки позивач, як власниця квартири, просить відшкодувати їй завдану майнову шкоду шляхом одноразової виплати вартості відновлювального ремонту у квартирі, посилаючись на ст. 1166 ЦК України, а вина заподіювача шкоди в особі ПП «Іванушка Шостка» доведена в суді, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Апеляційний суд, дотримуючись принципів верховенства права, пропорційності, змагальності і диспозитивності у цивільному судочинстві відповідно до статей 10-13 ЦПК України, приймаючи до уваги не дотримання місцевим судом під час судового розгляду ст. 49 ЦПК України, у зв`язку із чим позивачка була позбавлена права після подання позовної заяви до суду збільшити первісно зазначений нею розмір позовних вимог ( дана стаття цього Кодексу не передбачає обов`язкове подання лише письмової заяви, така заява може бути заявлена в усній формі), приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції стосовно недоведеності позивачем обставин залиття її квартири та розміру завданої їй майнової шкоди, та вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача на її користь тільки 9996 грн.

Європейський суд з прав людини у справі «Belilos v. Switzerland» визначив, що поняття «суд» характеризується в матеріальному розумінні цього терміна його функцією здійснення правосуддя, тобто вирішення справ, що належать до його компетенції на основі норм права. Ця теза підтверджується рішенням ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії», де визначено таку складову права на справедливий судовий розгляд, як «суд, встановлений законом», через додержання судами саме принципу законності, тобто належне судочинство передбачає перш за все здійснення правосуддя виключно відповідно до закону.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону, а саме розгляду справи без проведення судового засідання та виклику учасників справи колегія суддів зауважує на таке.

Ухвалою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.06.2019 року у цій справі призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Роз`яснено сторонам право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (а. с. 80).

У відзиві на позовну заяву від 23.09.2019 року відповідач ПП «Івушка Шостка» виявив бажання приймати участь при розгляді справи та заявив клопотав перед судом розглянути справу в судовому засіданні з повідомлення сторін.

27.09.2019 року ПП «Івушка Шостка» відмовлено у задоволенні клопотання. Суд зазначив, що сторонам надано можливість надати суду письмові пояснення та докази на обґрунтування своїх вимог та заперечень, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а тому у проведенні судового засідання. (а.с.97).

ОСОБА_1 15.01.2020 року надсилала до суду заяву про розгляд справи за її участі (а.с. 100).

Ухвалою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2020 року позивачу відмовлено в задоволенні заяви з підстав того, що позивачем пропущено строк для подання заяви про розгляд справи у судовому засіданні за викликом сторін (а.с.101).

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно зі ч. 1 ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що провадження по справі було відкрито 01.09.2017 року та розглядалося за правилами ЦПК України (в редакції від 18.03.2004р.) без проведення попереднього судового засідання. Разом з тим, 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2018 року розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Івушка Шостка», Шосткинської міської ради про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок затоплення квартири продовжено за правилами загального позовного провадження.

Частиною 12 ст. 33 ЦПК України встановлено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

З аналізу вказаних норм права, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції після перерозподілу справи до іншого складу суду через припинення процедури врегулювання спору за участю судді, вже після відкриття провадження по справі та її розгляд в порядку загального позовного провадження, в подальшому не міг призначати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки розгляд справи у спрощеному позовному провадженні не передбачає підготовчого судового засідання, та порушує вимоги ч. 1 ст. 33 ЦПК України

Крім того, у частинах першій, четвертій статті 279 ЦПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Тлумачення зазначених положень статті 279 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що за наявності клопотання однієї із сторін про розгляд справи, яка призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін суд першої інстанції зобов`язаний призначити розгляд такої справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відмовити в задоволенні зазначеного клопотання суд може виключно за сукупності умов, визначених у частині шостій статті 279 ЦПК України. Тобто однією з таких умов є те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Після відкриття провадження по справі та залучення судом в якості співвідповідача Шосткинської міської ради, позивач подала до суду клопотання про призначення підготовчого судового засідання через необхідність проведення нею будівельно технічної експертизи вартості відновлювального ремонту (а.с. 30). Однак, у підготовчому судовому засіданні по справі, відповідач ПП «Івушка Суми» подало заяву про врегулювання спору за участі судді, яку ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.01.2019 року було задоволено, а тому питання можливості призначення судової будівельно технічної експертизи вартості відновлювального ремонту судом не вирішувалося. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що сторонами такого врегулювання спору досягнуто не було.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, з огляду на подану позивачем заяву про необхідність вирішення питання про призначення судової будівельно технічної експертизи вартості відновлювального ремонту, вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а тому суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні відповідних клопотань позивача та відповідача ПП «Івушка Шостка» розглянувши справу без повідомлення (виклику) сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 379 ЦПК України вирішення в порядку спрощеного позовного провадження справи, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що фактично, подаючи заяву про залучення в справі в якості співвідповідача Шосткинську міську раду, позивачка не заявила до цього відповідача жодної вимоги. Але через відсутність доведеності вини міської ради, в задоволенні позову до цього відповідача слід відмовити..

Оскільки судом першої інстанції при вирішенні позовних вимог було порушено норми процесуального права, що позбавило позивача можливості остаточно уточнити свої позовні вимоги та призвело до неправильного вирішення спору, апеляційний суд визнає за необхідне вийти за межі і вимоги апеляційної скарги з метою справедливого вирішення спору та стягнути з відповідача ПП «Івушка Шостка» відшкодування за завдану позивачу майнову шкоду в сумі 9996 грн.

Враховуючи вищевикладене, через порушення судом першої інстанції норм процесуального права, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог до позивача ПП «Івушка Шостка» та ухваленню в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення позову, то відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України підлягають перерозподілу судові витрати понесені сторонами при розгляді справи.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що п. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона фактично сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», яким визначений мінімальний розмір судового збору, який сплачується за подання позову майнового характеру, відповідно до представлених позивачкою платіжних доручень, останньою підтверджено про понесення нею фактичних витрат на сплату судового збору за подання позову та апеляційної скарги шляхом сплати на рахунок державного бюджету, колегія суддів вважає за необхідне повернути їй сплачені суми за рахунок коштів відповідача ПП «Івушка Шостка».

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Івушка Шостка» на користь ОСОБА_1 у відшкодування за завдану їй майнову шкоду в сумі 9996,00 грн внаслідок залиття приміщення квартири.

Стягнути з Приватного підприємства «Івушка Шостка» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 640,00 грн та апеляційний перегляд страви в сумі 826,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2020 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина