РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1819/19

16 березня 2020 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Цвіркуна О. С.

з участю секретаря судових засідань Забейди А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 143615,82 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2154,24 грн.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.04.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" та громадянин ОСОБА_1 уклали Договір кредиту № 174А на купівлю автотранспортних засобів. Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування Банку на Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК". 26.04.2018 року найменування банку було змінено на Акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК". Банк є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК". Відповідно до п.1.1 зазначеного вище кредитного договору Кредитор надав позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 20618 доларів США, зі сплатою 12,55 процентів річних. Позивач зазначає, що у порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_1 , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30.05.2019 року має прострочену заборгованість у розмірі 1144125,94 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 323041,49 грн., сума заборгованості за відсотками - 523154 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 116617,83 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 181311,94 грн. З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банк та ОСОБА_2 (відповідач №2) уклали Договір поруки № 174А-3 від 21.04.2008 року. Позивачем зазначено, що станом на день подання позовної заяви відповідачем не повернуто отримані від позивача кредитні кошти на підставі Кредитного договору № 174А від 21.04.2008 року. Вказує, що з огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі Кредитного договору № 174А від 21.04.2008 року, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення 3% річних, що становить 29100 грн. 00 коп. Окрім того, позивач зазначає, що після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору, у випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ. Отже, з відповідача також підлягає до стягнення сума нарахованої пені за обліковою ставкою НБУ у розмірі 114515,82 грн. Таким чином, позивач вказує, що загальний розмір заборгованості по сплаті нарахованої пені за обліковою ставкою НБУ та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 30.05.2019 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 143615,82 грн., яку і просить суд стягнути на його користь.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області № 564/1819/19 року від 29.11.2019 року залучено до участі у цивільній справі № 564/1819/19 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, правонаступника прав та обов`язків позивача АТ «Укрсоцбанк» - Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Представник АТ "Альфа-Банк" в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили.

У поданому на адресу суду відзиві ОСОБА_1 просив суд повністю відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, з тих підстав, що, по-перше, ним були виконані усі грошово-кредитні зобов`язання перед позивачем належним чином, шляхом повного задоволення позовних вимог за аналогічним судовим провадженням у справі №134/11, яке було вирішено 24.03.2011 року Третейським судом при Асоціації Українських банків. Згідно вказаного рішення, на користь позивача було стягнуто, в повному обсязі, заборгованість по договору кредиту №174А від 21.04.2008 року в сумі 172419, 16 грн., яка була погашена відповідачем в повному обсязі. Окрім того, просив суд застосувати строки позовної давності, оскільки позивачем вони були пропущені.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку.

У поданому на адресу суду відзиві просила суд застосувати строк позовної давності та відмовити повністю в задоволенні позову позивача до неї, з тих підстав, що позивач протягом шести місяців від дня настання кінцевого терміну повернення основного зобов`язання за договором кредиту (починаючи з 20.04.2015 та до 20.10.2015) не пред`явив вимог чи позову про стягнення заборгованості до неї, як поручителя.

Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з таких підставах.

Так, судом встановлено, що 21.01.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 174А (а.с.10-15).

Відповідно до п.1.1. вказаного договору кредитор надав позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 20618,00 доларів США 00 центів, зі сплатою 12.55 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 15 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в пп.1.1.1 п. 1.1 ст. 1 Договору.

Згідно вказаного договору кінцевий термін повернення основної заборгованості до 20.04.2015 року.

Відповідно до п. 1.2. Договору кредиту кредит надавався позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля MAZDA, модель 3, 2008 року випуску Чорного кольору, надалі за текстом - Транспортний засіб, згідно з договором купівлі-продажу № 10/Стронг/2008 від 21 квітня 2008 року укладеним з ППФ "Стронг".

Також, 21.01.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та позичальником ОСОБА_1 та поручителем ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 174А-3.

Згідно п.1.1. Договору поруки № 174А-3 від 21.04.2008 року поручитель зобов`язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 174А від 21.08.2008 року (а.с.19-22).

Згідно позовної заяви загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування Банку на Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК". 26.04.2018 року найменування банку було змінено на Акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК".

З 15.10.2019 року правонаступником АТ "Укрсоцбанк" є АТ «Альфа-Банк» .

Таким чином АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за вказаним вище Договором кредиту укладеного з ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором.

Згідно вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем у позові було зазначено, що у порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_1 , свої зобов`язання належним чином не виконав в результаті чого станом на 30.05.2019 року має прострочену заборгованість у розмірі 1144125,94 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 323041,49 грн., сума заборгованості за відсотками - 523154 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 116617,83 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 181311,94 грн.

На підтвердження вказного факту позивачем було надано розрахунок вимог банку у зв`язку з неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором №174А від 21.04.2008 року (а.с. 23-39).

Відповідач ОСОБА_1 не погоджується з вказаним розрахунком, оскільки, як він зазначає у відзиві, ним було погашено заборгованість в повному обсязі відповідно до рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.03.2011 року справа №134/11.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, судом встановлено, що рішенням Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.03.2011 року у справі №134/11 було задоволено частково позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість по договору кредиту №174А від 21.04.2008 року в сумі 172419 грн. 16 коп. та третейській збір в сумі 2124 грн. 19 коп.(а.с.68-70).

Зазначеним рішенням було встановлено, що станом на 18.01.2011 року у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за договром кредиту №174А від 21.04.2008 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 172419 грн.16 коп., а саме сума заборгованості за кредитом - 17188,00 доларів США, що згідно курсу НБУ (на 18.01.2011р. 1 дол. - 7,9445 грн.) становить 136550,07 гривень, сума заборгованості за відсотками 3590,44 доларів США, що згідно курсу НБУ (на 18.01.2011р. 1 дол. - 7,9445 грн.) становить 28524,25 грн., пеня в розмірі - 7344,84 грн.

Встановлено, що заборгованість по договору кредиту №174А від 21.04.2008 року ОСОБА_1 було погашено в повному обсязі, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 12.12.2017 року та квитанцією №177310022 від 28.11.2017 року(а.с.71-72).

Таким чином, твердження позивача у позовній заяві, щодо наявності у ОСОБА_1 наявної заборгованості за договором кредиту №174А від 21.04.2008 року є безпідставним.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку повернення позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правильність такого застосування вищевказаних норм матеріального права узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 28 березня 2018 року у справі №14-10цс18.

Відповідно до п. 1.1.1. Договору кредиту № 174А від 21.04.2008 року кінцевий термін повернення основної заборгованості до 20.04.2015 року.

Однак, звернувшись у 2011 році з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 174А від 21.04.2008 року, кредитор, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов`язання.

Після пред`явлення вимоги про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та позивач, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за відсотками у розмірі облікової ставки НБУ (відповідно до приписів ст. 1048 ЦК України), що становить 114515,82 грн. до задоволення не підлягають.

Щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача у порядку ст. 625 ЦК України заборгованість по 3% річних на прострочену заборгованість за кредитом, суд вважає, що ці позовні вимоги підлягають до задоволення частково, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість лише по 3% річних на прострочену заборгованість на суму тіла кредиту, при цьому зазначає суму заборгованості 323041,00 грн., період за який просить суд стягнути 3 % річних зазначає 09.06.2016 року по 10.06.2019 року.

Так, зазначеним вище рішенням Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.03.2011 року у справі №134/11, було встановлено, що заборгованість за кредитом у ОСОБА_1 перед ПАТ "Укрсоцбанк" становила 136550,07 грн.

Постановою начальника відділу Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Ковальчука І.В. від 12.12.2017 року про закінчення виконавчого провадження було закрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-2604/971/2012 виданого 13.03.2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості у розмірі 171071 грн. 32 коп., у зв`язку із сплатою 28.11.2017 боржником боргу в повному обсязі.

ОСОБА_1 та його представник просили суд застосувати до даних правовідносин строк позовної давності.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Позовна давність за статтею 256 ЦК України - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК України, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Таким чином, до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Така ж правова позиція сформована Верховним Судом України 26.04.2017 року у справі №3-1522гс16.

Акцірнерне товариство "Укрсоцбанк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 09.07.2019 року, згідно відмітки на конверті (а.с.54).

Враховуючи викладене, суд вважає за вірне стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість по 3% річних на прострочену заборгованість на суму тіла кредиту, яка становила 136550,07 грн., у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період починаючи з 09.07.2016 року, в межах строку позовної давності, та до 28.11.2017 року, оскільки 28.11.2017 року ОСОБА_1 було погашено заборгованість перед ПАТ "Укрсоцбанк" у повному обсязі.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь позивача у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягає стягненню заборгованість по 3% річних на прострочену заборгованість на суму тіла кредиту, яка становила 136550,07 грн. ( згідно рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.03.2011 року у справі №134/11) у розмірі - 5699 грн. 76 коп.

Щодо позовних вимог до ОСОБА_2 , як поручителя, суд приходить до висновку, що вони до задоволення не підлягають в повному обсязі, у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Позивач звернувся з позовними вимогами до ОСОБА_2 як до поручителя. Остання, у відзиві на позов просить суд застосувати до позовних вимог пред`явлених до неї строки позовної давності, так як позивач протягом шести місяців від дня настання кінцевого терміну повернення основного зобов`язання за Договором кредиту не пред`явив до неї позовні вимоги.

Так, ОСОБА_2 у відзиві зазначила, що відповідно до Договору кредиту № 174А від 21.04.2008 року кінцевий термін повернення основної заборгованості до 20.04.2015 року, в строк до 20.10.2015 року, тобто в межах шести місяців, позивач не звернувся до неї з вимогами чи позовом про стягнення заборгованості, а тому позивачем було пропущено строки позовної давності.

Суд, приходить до висновку, що заперечення ОСОБА_2 є обґрунтованими, та враховуючи те, що позивачем дійсно було пропущено шестимісячний строк звернення з вимогою до поручителя від дня настання кінцевого терміну повернення основного зобов`язання за Договром кредиту№ 174А від 21.04.2008 року, то позовні вимоги до ОСОБА_2 до задоволення не підлягають у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що розмір позовних вимог складає 143615 грн. 82 коп., позов задоволено до ОСОБА_1 на суму 5699 грн. 76 коп., що становить 3,97% від ціни позову.

Враховуючи викладене, з відповідача ОСОБА_1 підлягає до стянення на користь позивача судовий збір в розмірі 85 грн. 50 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 141, 223, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа Банк" заборгованість по 3% річних на прострочену заборгованість на суму тіла кредиту (відповідно до приписів ст. 625 ЦК України) у розмірі 5699 (п`ять тисяч дев`яносто дев`ять) гривень 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа Банк" витрати понесені на оплату судового збору в сумі 85 гривень 50 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог до ОСОБА_1 відмовити.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Альфа Банк" до ОСОБА_2 - відмовити у зв`язку з пропуском строків позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство "Альфа-Банк", , МФО 300346, п/р № IBAN UA0000008, місце знаходження: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100.

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Текст рішення складено 20.03.2020 року.

СуддяО. С. Цвіркун