Провадження № 6/712/77/20
Справа № 2-1172/2010
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», заінтересована особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом, посилаючись на те, що у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 50671341 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1172/2010, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з нього на користь АТ «Державний ощадний банк України» грошових коштів в сумі 104 418 грн. 60 коп.

Як йому стало відомо, за постановою державного виконавця від 16 листопада 2018 року, винесеної в межах даного виконавчого провадження, починаючи з січня 2019 року з його пенсії розпочато відрахування в розмірі 20% від розмірі нарахованої пенсії до повного погашення боргу.

Також йому стало відомо, що заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 як боржника за кредитним договором та ОСОБА_2 , як поручителя, на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість по кредитному договору в сумі 103 265 грн. 04 коп., сплачене державне мито в сумі 1 032 грн. 66 коп., оплату послуг за ІТЗ судового процесу в сумі 120 грн., а всього 104 418 грн. 60 коп.

Крім того, у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення державним виконавцем у вказаному провадженні накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника, включаючи транспортні засоби та земельні ділянки.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 серпня 2019 року у справі У 711/2580/19, яке набрало законної сили 04 жовтня 2019 року, у зв`язку з неодноразовою зміною умов кредитного договору без відома та всупереч волі поручителя, визнано припиненим договір поруки між ОСОБА_2 та стягувачем.

Оскільки виконавчий документ є чинним до цього часу, єдиним способом захистити свої права є звернення до суду з даною заявою.

Крім того, зазначив, що згідно платіжних доручень про перерахування державним виконавцем стягувачу грошей, стягнутих з нього, шляхом відрахування з пенсії, стягувач одержав протягом 2019 року 4 641 грн. 28 коп.

У зв`язку з цим просить, зупинити до розгляду цієї заяви виконання за виконавчим листом № 2-1172/2010, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Державний ощадний банк України» грошових коштів в сумі 104 418 грн. 60 коп.; визнати вказаний виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та стягнути із стягувача на його користь безпідставно одержані за виконавчим документом кошти в сумі 4 641 грн. 28 коп.

Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року вказана заява прийнята до провадження, справа призначена до розгляду, а також зупинено виконання за вказаним виконавчим документом до розгляду заяви по суті.

Заявник до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник стягувача до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні заяви поклався на розсуд суду.

Відповідно до вимого ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача та боржника до судового засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи № 2-1172/10, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення боргу.

Заочним рішенням від 12 травня 2010 року позов було задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість по кредитному договору в сумі 103 265 грн. 9 4 коп., сплачене державне мито в сумі 1 032 грн. 66 коп. та оплату послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн., а всього 104 418 грн. 60 коп.

На виконання вказаного рішення Соснівським районним судом м. Черкаси 09 липня 2010 року видано два виконавчі листі.

На виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 50671341 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1172/2010, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Державний ощадний банк України» грошових коштів в сумі 104 418 грн. 60 коп. Виконавче провадження відкрите 31 березня 2016 року.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернуто увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У даному випадку заявник просить суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з матеріальних підстав (припинення зобов`язання поруки).

Так, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, позовні вимоги задоволені; визнано припиненим договір поруки № 09-06/002, укладений 06 лютого 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління та ОСОБА_2 . Рішення суду вступило в законну силу 04 жовтня 2019 року.

Судове рішення, зокрема, обґрунтовано тим, що поручитель ОСОБА_2 не надавав згоду на укладення додаткових угод між Банком та позичальником щодо підвищення відсоткової ставки за користування боржником кредитними коштами, та Банком не було належним чином повідомлено ОСОБА_2 , як поручителя, про їх укладення.

Статтею 559 Цивільного кодексу України визначені підстави припинення поруки.

Так, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи, викладені обставини, суд дійшов висновку, що є усі законні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тому в цій частині заява підлягає до задоволення.

З-приводу вимоги про стягнення із стягувача на користь заявника безпідставно одержаних за виконавчим документом грошових коштів в сумі 4 641 грн. 28 коп., суд приходить до наступного.

Дійсно, за ч. 4 ст. 432 ЦПК України, зокрема, передбачено, якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Так, заявник вказує, що протягом 2019 року з нього на користь стягувача було стягнуто 4 641 грн. 28 коп., що підтверджено копіями платіжних доручень.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що рішення суду про визнання поруки припиненою було винесено 20 серпня 2019 року. В самому рішенні суду не зазначено та не встановлено моменту (дати) припинення такого договору.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Таким чином, з урахуванням вимог процесуального законодавства, суд вважає, що в даному випадку безпідставно стягнутими коштами з боржника є кошти, які стягнуті після винесення вищевказаного рішення про припинення поруки.

Отже, з наданих заявником копій платіжних документів встановлено, що після 20 серпня 2019 року з нього стягнуто в жовтні 2019 року 770 грн. 82 коп. та в грудні 2019 року 770 грн. 82 коп., а всього 1 541 грн. 64 коп., які і підлягають до стягнення зі стягувача на користь заявника, у зв`язку з цим вказана вимога підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 268, 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задоволити частково.

Визнати виконавчий лист № 2-1172/2010 виданий 09 липня 2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Державний ощадний банк України» грошових коштів в сумі 104 418 грн. 60 коп., який перебуває на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (виконавче провадження № 50671341), таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» (код 02767059, рахунок № НОМЕР_1 в Черкаському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 354507) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) безпідставно одержані за виконавчим документом № 2-1172/2010 кошти в сумі 1 541 грн. 64 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: