Справа № 523/8487/17
Провадження №2/523/1768/20
У Х В А Л А

"05" березня 2020 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м.Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, про визнання договору дарування недійсним.

03.03.2020р. позивач ОСОБА_1 подала до канцелярії суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 0,34 частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Заява обгрунтована тим, що позивачу від сусідів стало відомо, що спірне нерухоме майно, яке було відчужене за договором дарування, відчужується позивачем, що підтверджується також інформацією з мережі Інтернет, а тому існують ризики відчуження цього майно іншій особі, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду у даній справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як видно з матеріалів справи, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за відповідачем ОСОБА_2 з 26.11.2014р. на праві власності зареєстровано право власності на 0,34 частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи наявність між сторонами спору, суд вважає за необхідне заяву позивача задовольнити, оскільки новий власник може скористатися своїм правом на розпорядження майном, тоді, в разі прийняття судом рішення, невжиття заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим його виконання.

Керуючись ст. ст.149-153, 260,261,353 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти арешт на 0,34 частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала складена та підписана 05.03.2020 р.

Суддя :