СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/181/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Застанюк А.О.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності начальника відділу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі її законного представника ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в якій просить зобов`язати начальника відділу ДВС Святошинського РУЮ вжити заходів щодо відкриття виконавчого провадження та направити на його адресу; зобов`язати начальника відділу ДВС Святошинського РУЮ вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2015 р. по справі № 759/17174/14-ц, № 2/759/766/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення; зобов`язати начальника відділу ДВС Святошинського РУЮ направляти на адресу АДРЕСА_1 копії документів по вчинених виконавчих діях; повернути виконавчі листи.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 07.05.2015р. було відкрито перше виконавче провадження державним виконавцем Пилипчуком К.Р., боржники з ним домовились він взяв сторону боржників. В червні, липні цього року заявник повторно звернувся до виконавчої служби Святошинського РУЮ в м. Києві за повторним відкриттям справи, яку вони бажають закінчити і отримав через три місяці відповідь, що виконавчі листи направленні до Святошинського суду м.Києва, у зв`язку з тим, що три виконавця не змогли домовитися з боржниками і їх адвокатом, про виконання рішення суду.

Заявник скаргу підтримав та просив задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду скарги, причини неявки не відомі.

Суд, вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.

Відповідно до ст. 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 20.02.2015р. вселено ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_2 та зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі її законного представника ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 /а.с.82-84/.

06.04.2015р. ОСОБА_1 отримав чотири виконавчі листи/а.с.87/.

Як вбачається із матеріалів справи, 08.05.2015р. старшим державним виконавцем Пилипчуком К.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/759/766/15 виданого 20.02.2015р. щодо вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_2 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду/а.с.89/.

08.05.2015р. старшим державним виконавцем Пилипчуком К.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/759/766/15 виданого 20.02.2015р. щодо зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі її законного представника ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 /а.с.96/.

24.03.2016р. старшим державним виконавцем відділу ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Пилипчуком К.Р. на адресу суду направлено лист про повернення чотирьох виконавчий листів № 2/759/766/15 у зв`язку з відновленням виконавчого провадження на підставі ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження», для подальшого виконання/а.с.101/.

07.04.2016р. ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві отримано чотири виконавчі листи по справі № 759/17174/14-ц, № 2/759/766/15/а.с.103/.

19.01.2017р. постановою старшого державного виконавця Колодчук С.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 759/17174/14-ц виданого 11.01.2017р. щодо зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі її законного представника ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 /а.с.128/

05.04.2017р. постановою старшого державного виконавця Колодчука С.В. повернуто виконавчий документ стягувачу, оскільки до відділу надійшла заява стягувача № б/н від 17.03.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу без подальшого його виконання/а.с.106/.

23.11.2017р. державним виконавцем Дербіною Л.В. виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду /а.с.109/.

З долученого листа від 03.01.2018р. вбачається, що державним виконавцем здійснювались всі необхідні дії щодо виконання судового рішення, зокрема 14.11.2017р .складено акт, про те, що ОСОБА_2 зобов`язується не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_3 /а.с.129/.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі орган і в і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стягувач після отримання виконавчого документа пред`являє до примусового виконання даний документ разом із заявою про примусове виконання рішення, виконавцю за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що виконавче провадження у вказаній справі закінчено на підставі ч.9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» - фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, однак доказів того, що стягувач ОСОБА_1 повторно звертався до виконавчої служби та йому було відмовлено у відкритті виконавчого провадження суду не надано.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Законом визначено заходи примусового характеру, які можуть вживатися виконавцями при виконанні виконавчих документів.

Відповідно до п.п. 3 п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене вище, права та обов`язки виконавця при проведенні виконавчих дій, визначені Законом України «Про виконавче провадження», тому суд не знаходить підстав для зобов`язання начальника вчиняти ті чи інші дії з метою виконання виконавчих документів заявників, в тому числі зазначати шляхи їх виконання.

Крім того, суд роз`яснює заявнику, що він не позбавлений права пред`явити виконавчий документ державному виконавцю до виконання, а у разі винесення постанови з якою він не згоден оскаржити у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ЗУ «Про виконавче провадження», на підставі ст. 260, 448, 450, 451ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності начальника відділу при виконанні рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі її законного представника ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко