Справа № 168/97/20
Провадження № 2/168/88/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1109 грн. щомісячно, починаючи з 03.02.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи вимоги тим, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину, інших осіб на утриманні немає, працездатний, фізично здоровий, житлом забезпечений, а тому спроможний сплачувати такий розмір аліментів.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, в якій позов підтримує з викладених у ньому підстав та просить справу розглядати за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує та просить справу розглядати без його участі.

Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Обов`язок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у главі 15 Сімейного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

За змістом ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог ст. 184 СК України можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Старовижівського районного суду 12.06.2014 р. було розірвано, і від якого вони мають дочку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.8). Дитина проживає разом з позивачем (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 03.05.2019 р. Старовижівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, позивач після одруження змінила прізвище на ОСОБА_4 (а.с. 10).

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності між сторонами домовленості про розмір і порядок сплати аліментів в матеріалах справи немає.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог стст. 180, 182 СК України бере до уваги те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, відповідач не працює, хоча є здоровою працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має.

З огляду на вказане та виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1109 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст.ст. 182, 184, 191 СК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Також підлягає задоволенню заява ОСОБА_1 про повернення судового збору з таких підстав.

Згідно з квитанцією № 0.0..1 від 07.02.2020 р. ОСОБА_1 сплатила при подачі позову судовий збір розмірі 840,80 грн.

Однак, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при подачі цього позову. У зв`язку з чим зайво сплачений позивачкою судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, відповідач, реалізувавши передбачене ст. 206 ЦПК України право, визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, то відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, п.1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути 50 відсотків судового збору 420 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України та керуючись ст.ст. 141, 142, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1109 (одна тисяча сто дев`ять) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2020 р. (з дня пред`явлення позову) і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць в розмірі 1109 (одна тисяча сто дев`ять) грн.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Старовижівському районі Волинської області повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп., сплачений відповідно до квитанції АТ КБ «ПриватБанк» Старовижівського відділення Волинського ГРУ № 0.0..1 від 07.02.2020 р. на рахунок № UA0003376, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37626821, отримувач коштів УК у Ст.Вижі.рн/Ст.Вижівсь.рн/22030101.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається через Старовижівський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 05.03.2020 р.

Суддя О. Й. Хаврона