Справа № 183/4940/19
№ 2/183/1060/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Пащенко А.С.,
розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна, -

У серпні 2019 року ВЧ НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили стягнути з відповідача суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 8914,94 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 15.10.2015 року № 231, солдата за контрактом ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу військової частини.
Під час проходження служби, відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сім`ї», а також на виконання наказу Міністерства Оборони України від 29.04.2016 року № 232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України» ОСОБА_1 , згідно роздавальних відомостей № 461 від 14.04.2016 року, № 252 від 23.02.2016 року, № 81 від 27.01.2017 року, № 99 від 01.02.2017 року, № 491 від 23.06.2017 року був забезпечений форменним одягом за рахунок державний коштів.
Ухвалою суду від 09 вересня 2019 року відкрите провадження у справі (а.с. 33-34).
В судове засідання представник позивача не з`явилася, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просить задовольнити позов у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, вважається таким, що повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи.
Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.10.2015 року № 231, ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 15.10.2015 року (а.с. 7).
В період 20 грудня 2017 року по 08 січня 2018 року ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину, внаслідок чого 22.01.2018 року, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 14 від 22.01.2018 року, виключений зі списків особового складу частини, знятий з усіх видів забезпечення з 22.08.2018 року Цим же наказом утримати із солдата ОСОБА_1 вартість обмундирування в сумі 9098,32 грн., обчислену пропорційно часу, що залишився до кінця строку носіння (а.с. 21-22)
Суду подано розрахунок № 89 на утримання за речове майно, яке не вислужило встановлені строки, у відповідності до якого з урахуванням строку носіння виданого речового майна ОСОБА_1 , та строку його недоносу, вартість речового майна, яке не вислужило встановлені строки становить 9098,32 грн. (а.с. 23).
Витягом з книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 за 2018 рік підтверджується наявність залишку до стягнення у розмірі 9098,32 грн. (а.с. 25-26), 183 грн., 38 коп. з відповідача стягнен.
Відповідачеві командиром військової частини 12.01.2019 року направлено повідомлення про необхідність в добровільному порядку погасити заборгованість, яка виникла по речовій службі у розмірі 8914, 94 грн. (а.с. 27).
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача вартості виданих предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився, суд керується наступними нормами закону.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до абзацу 2 пункту 1 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сім`ї» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Суду надано копії роздавальних відомостей № 461 від 14.04.2016 року, № 252 від 23.02.2016 року, № 81 від 27.01.2017 року, № 99 від 01.02.2017 року, № 491 від 23.06.2017 року, у відповідності до яких ОСОБА_1 був забезпечений форменним одягом за рахунок державних коштів, за нормами, визначеними Міністерством оборони (а.с. 8-20).
Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оброни України № 232 від 29.04.2016, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Як зазначав суд вище, солдат ОСОБА_1 звільнений з військової служби за службовою невідповідністю,.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що позов ВЧ НОМЕР_1 обґрунтований та підлягає задоволенню, вартість виданого солдату ОСОБА_1 предметів речового майна підлягає стягненню, оскільки строк його носіння не закінчився, а тому, з відповідача на користь позивача належить стягнути грошову суму у розмірі 8914,94 грн.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦК України з відповідача на користь відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 1921 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов Військової частини НОМЕР_1 , - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) кошти в сумі 8914,94 грн. (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять грн., 94 коп.), в якості відшкодування майнової шкоди.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1921,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Сорока.