Провадження № 2/185/1137/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлограді Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № /Т/972123 від 19.02.2013 року у розмірі 33 418,00 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 19.02.2013 року між ПАТ "АктаБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /Т/972123, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 17 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, щомісячної комісії у розмірі 3,50% від суми кредиту, зі строком до 18.02.2016 року. 23.03.2018 року між ПАТ "АктаБанк" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 2, відповідно до умов якого, ПАТ "АктаБанк" відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. У порушення зазначених норм законодавства та умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з чим, за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 33 418,00 грн., яка складається з наступного: 12 856,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2,00 грн. - заборгованість за процентами; 16 660,00 грн. - заборгованість за комісією; 3 900,00 грн. - штрафи, пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить суд відмовити у їх задоволенні, застосувавши строк позовної давності.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством "АктаБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /Т/972123 на споживчі потреби, згідно умов якого відповідач отримала кредит у сумі 17 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, щомісячної комісії у розмірі 3,50% від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення - 18.02.2016 року, що є останнім днем терміну надання кредиту.

У зв`язку з недотриманням позичальником взятих на себе зобов`язань утворилась заборгованість у розмірі 33 418,00 грн., яка складається з наступного: 12 856,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2,00 грн. - заборгованість за процентами; 16 660,00 грн. - заборгованість за комісією; 3 900,00 грн. - штрафи, пені.

Відповідно до договору № 2 про відступлення прав вимоги від 23 березня 2018 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "АктаБанк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (Новий кредитор), банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців, та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору.

Згідно витягу до додатку № 1 до договору №2 про відступлення права вимоги від 23.03.2018 року, в ньому міститься кредитний договір № /Т/972123 від 19.02.2013 року, укладений з ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із статтями 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

У кредитному договорі сторони погодили, що строк дії договору встановлений до 18 лютого 2016 року.

Відповідачем було заявлено клопотання про застосування до спірних правовідносин позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України.

З урахуванням встановлених обставин справи, умовами договору передбачено погашення процентів за користування кредитом періодичними щомісячними платежами та кредитного ліміту в повному обсязі не пізніше закінчення строку дії кредитного договору.

Згідно зі статтями ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

У Цивільному кодексі України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав.

При цьому відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Відповідно до ст. 262 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Згідно частини четвертої статті 267 наведеного Кодексу, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 20.09.2011 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії", та від 22.10.1996 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Згідно ж зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже вказані рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

У спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, за якою позивач набув всіх прав кредитора у зобов`язаннях, які виникли між Банком та відповідачем за договором, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

В той же час, встановлено, що відповідач в ході розгляду справи заявила клопотання про застосування строку позовної давності.

Відтак, виходячи з положень ст. 262 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Вказані висновки відповідають позиції, викладеній Верховним Судом в постанові від 08 лютого 2019 року у справі № 904/3280/18.

Оскільки останній платіж за кредитним договором, згідно умов договору повинен бути внесений відповідачем до 18.02.2016 року включно, а з позовом до суду ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулося 07.11.2019 року, суд приходить до висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, що з урахуванням заяви відповідача про її застосування, відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи наведене, а також те, що сплив строк позовної давності, про застосування якого просила відповідач, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко