Справа № 278/2069/20
08 грудня 2020 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Безпалько В. В., розглянувши за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що проживає у квартирі АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований, але з 2016 року не проживає ОСОБА_2 , що здійснює їй перешкоди в користуванні цією квартирою, які полягають у надмірному нарахуванні комунальних послуг та проблемою в переоформленні особового рахунку з її померлого батька.
У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
У засідання учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Позивачка та її представник подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позов підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 43).
Відповідач у судове засдіання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чимном (а.с. 19-20, 40-41).
З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін на підставі наявних доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
30 березня 1982 року батьку позивачки ОСОБА_4 за його життя разом сім`єю, що складалася з позивачки, яка є дочкою останнього, його дружини ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 (а.с. 31-36), КЕЧ Житомирського району Прикарпатського військового округу було видано ордер на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 23).
За відомостями Новогуйвинського ВЖРЕКП станом на 10 серпня 2020 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка, її дочка ОСОБА_3 та її брат ОСОБА_2 (а.с. 6).
10 березня 2020 року та 11 серпня 2020 року складені акти про те, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2016 року (а.с. 7-8).
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Право користування є речовим правом на чуже майно (п. 2 ч. 1 ст. 395 ЦК України).
За змістом ст. 391, 396 ЦК України позивачка має право на захист права користування житловим приміщенням шляхом усунення перешкод у здійсненні нею цього права.
Статтею 31 ЖК УРСР передбачено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
На підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення (ч. 1 ст. 58 ЖК УРСР).
Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення (реч. 1 ч. 1 ст. 64 ЖК УРСР).
Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР).
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК УРСР).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 понад шість місяців, суд для захисту належного позивачці права користування цим житловим приміщенням вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та визнати відповідача таким, що втратив право користування цим житлом.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України, ст.ст. 391, 396 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, суд -
Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення в разі його пропуску з поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О. М. Дубовік