Справа № 489/65/20
Номер провадження 2/489/1198/20
24 березня 2020 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участю секретаря судового засідання Смєрдової К. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно
В січні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті батька відкрилася спадщина на частку в квартирі АДРЕСА_1 . Відсутність правовстановлюючих документів на спірну квартиру та невизначеність частки спадкодавця у квартирі призвела до відмови у вчиненні нотаріальних дій. Позивач просив визнати за ним право власності на ј частку квартири.
Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримують, проти заочного розгляду не заперечують.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 09.01.1997 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 .
Згідно відповіді управління комунального майна Миколаївської міської ради № 2840/10/01/08/19 від 08.12.2019 в архівних матеріалах відсутнє свідоцтво про право власності на квартиру.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до інформаційної довідки комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 05.12.2019, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , станом на 28.12.2012, зареєстровано на власників: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 .
Позивач звертався до приватного нотаріуса Бороздіної О. Г. та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, разом з тим отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо частки квартири, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру та неможливість встановлення частки спадкодавця у квартирі.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи ОСОБА_3 31.10.2017 склав заповіт, яким заповідав все належне йому майно та те, що буде належати йому на день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач прийняв спадщину шляхом своєчасного подання заяви про прийняття спадщини.
Згідно зі ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Як передбачено ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Доказів того, що між власниками спірної квартири мала місце домовленість щодо розміру належних кожному з них часток, суду не надано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що їх частки були рівними.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду.
Позивач надав суду копію відповіді з якої вбачається, що йому відмовлено в отриманні дублікату правовстановлюючого документу.
Відсутність у позивача правовстановлюючого документу на квартиру перешкоджає йому в реалізації спадкових прав, зокрема оформленню спадщини нотаріусом. Відтак, враховуючи наявність заповіту, відсутність відомостей про спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні, вимога про визнання за позивачем права власності на ј частину квартири в порядку спадкування за заповітом підлягає задоволенню.
Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що за позивачем необхідно визнати право власності в порядку спадкування 1/4 частини квартири.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 259, 264,265 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днівне подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено - 24.03.2020.

Суддя В. В. Кокорєв