Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 лютого 2020 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М.,

при секретарі судового засідання - Волошиній А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року позивач звернувся до районного суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 65 975,52 грн., витрати за проведення авто товарознавчої експертизи у розмірі 2700,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн., заподіяні внаслідок ДТП, яка сталася 20.06.2018 року з вини ОСОБА_3 . Мотивує позов тим, що 20.06.2018 року м. Києві по просп. Свободи, 26-А, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п. 13.1 ПДР України, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 20.09.2018 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту № ЕД-1707-2-1070.18 від 20.07.2018 року експертного авто товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 65 975,52 грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 30.01.2019 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного провадження.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовну заяву в повному обсязі, просили її задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечили, надали пояснення аналогічні викладеним в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки позивач та представник позивача не заперечували проти заочного розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.09.2018 року о 19-50 год. в м. Києві по просп. Свободи, 26-А, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п. 13.1 ПДР України, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Позивач є власником автомобіля «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 , який був пошкоджений у зазначеній вище ДТП.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 20.09.2018 року відповідача ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення, яке виразилося у порушенні вимог ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів у даній ДТП.

Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи вищевикладене, факт завдання матеріальної шкоди позивачу з вини відповідача є встановленим і доказуванню не підлягає.

Згідно Висновку Судової Незалежної Експертизи України № ЕД-1707-2-1070.18 від 20.07.2018 року про оцінку автомобіля, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 65975,52 грн.

Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 цього ж Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до Правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 4 червня 2014 року№ 6-49цс14, системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7 статті 32 Закону, пунктів п 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166,1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду.

Як зазначає позивач, на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія, була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий Союз» згідно полісу АК 7081334, ліміт страховика становить 100 000,0 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач засобами поштового зв`язку звертався до ПрАТ «Європейський страховий Союз» за виплатою страхового відшкодування, але всі документи страховиком не отримані та повернуті позивачу поштою з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Листом Моторного (транспортного) страхового бюро від 25.06.2018 р. № 3.1-04/20773 позивача на його звернення про невиконання ПрАТ «Європейський страховий Союз» своїх зобов`язань повідомлено про те, що членство страховика в МТСБУ припинено, а тому застосувати заходів спливу до Товариства неможливо. Підстави для виконання МТСБУ зобов`язань страховика відсутні, оскільки ПрАТ «Європейський страховий Союз» не визнаний банкрутом (пп. «г'» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За змістом ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Оскільки належний позивачу автомобіль «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 , зазнав втрати товарної вартості, внаслідок ДТП, то з відповідача, як з винної особи, підлягає стягненню її розмір у сумі 65975,52 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч. 7 ст. 81 ЦПК України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення відшкодування матеріальної шкоди є доведеним, та підлягає задоволенню. Факт понесення позивачем витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 2700,00 грн. також встановлено матеріалами справи.

Щодо позовної вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази, а саме Акт приймання-передачі послуг від 21.11.2018 року.

23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 сплатив адвокату Шимко А.О. 3000,00 грн. за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2.

Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

За таких підстав, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 716,75 грн.

На підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 280-282, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_4 ) відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП від 20.06.2018 р., - 65 975,52 грн., витрати за проведення авто товарознавчої експертизи - в розмірі 2700,00 грн., витрати на правову допомогу - в розмірі 3000,00 грн., а всього - 71 675,52 грн. (сімдесят одна тисяча шістсот сімдесят п`ять грн. 52 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 716,75 грн. (сімсот шістнадцять грн. 75 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 27.02.2020 р.

Суддя Н. М. Ларіонова