Справа № 234/914/20
Провадження № 2/234/1405/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Фоміної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Коніної К.Е.,

справа № 234/914/20, провадження № 2/234/1405/20,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до

ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 )

про розірвання шлюбу,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.07.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народилася донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з травня 2019 року їх шлюбні відносини фактично припинилися. В них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що примирення між ними неможливе і їх шлюб повинен бути розірваний. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути у її відсутність у підготовчому судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про те, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу, та просить справу розглянути у його відсутність у підготовчому судовому засіданні.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 04.02.2020 року провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Сімейним Кодексом України.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано 16 липня 2015 року у відділі ЗАЦС Фрунзенського району Комітету у справах ЗАЦС Уряду Санкт-Петербурга, актовий запис № 1174, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Від спільного шлюбу подружжя мають малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 01 вересня 2015 року відділом ЗАЦС Московського району Комітету у справах ЗАЦС Уряду Санкт-Петербурга, актовий запис № 2840.

Як встановлено, сторони однією сім`єю не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені.

На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені. Таким чином, до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе.

Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову характеру, тобто 420 грн. 40 коп.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, оскільки сторони мають неповнолітню дитину, та нормою закону передбачено розірвання шлюбу шляхом подачі до суду відповідної заяви, відповідач не порушував прав позивача, та враховуючи, що позивач не наполягав на стягненні з відповідача судового збору, суд вважає за можливе решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову в сумі 420,40 грн., залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 142, 200, 263-217 ЦПК України, ст.ст.105 110-114 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 16 липня 2015 року у відділі ЗАЦС Фрунзенського району Комітету у справах ЗАЦС Уряду Санкт-Петербурга, актовий запис № 1174.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого через АТ «Ощадбанк» 20.01.2020 року за квитанцією № 38563 в сумі 840,80 грн., тобто в розмірі 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було врученим у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Краматорського міського суду Ю. В. Фоміна