Справа № 266/281/20
Провадження № 2/266/418/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

за участі секретаря судового засідання Шишханової К.Р.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «СРЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позову зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 02 травня 2019 року по 05 вересня 09.2019 року. 05 вересня 2019року,на підставі наказу №274, він був звільнний з підприємства за ст.38 КЗпП України - за власним бажанням. В день звільнення відповідач не провів з ним повного розрахунку по заробітній платі, сума боргу складає 8482гривні72коп.. Зазначена заборгованість підтерджується розрахунковим листом за серпень 2019 року, та Індівідуальними відомостями про застраховану особу - форма ОК-5. Також позивач надав суду розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що борг по заробітній платі у відповідача перед позивачем виник з травня 2019року. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами, щодо сплати заборгованості, але відповідач заборгованість по заробітній платі та розрахунковим виплатам не сплатив, обгрунтовуючі свої дії скрутним фінансовим станом. В звязку з тим, що спір мирним шляхом сторони не владнали, заборгованість по заробітній платі не виплачена, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 8482гривні 72 копіки.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «СРЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі було прийнято та відкрито провадження по справі , розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву, якою заявлені позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 8482гривні72 копійки, справу просив розглянути за його відсутності.

Відповідач ТОВ "СРЗ", 05лютого 2020року надав відзив на позов за підписом генерального директора Турського О.В., в якому зазначив, що на підприємстві ТОВ «СРЗ» виникли труднощі із дотриманням строків виплати заробітної плати з початку 2019 року з різних причин. Підприємство визнає, що існує заборгованість по виплаті заробітної плати та розрахунковим виплатам перед позивачем у розмірі 8319гривень48копійок. Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

В подальшому відповідач був повідомлений про час і дату судвого засідання, але до суду не зявився, про причини неявки не повідомив, додаткових розрахунків по заборгованості по заробітній платі перед позивачем не надав.

Суд, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ст. 77 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст. ст. 115, 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 02.05.2019 року по 05.09.2019 року працював на ТОВ «СРЗ» електрозварильником ручного зварювання. 05.09.2019 , згідно наказу №274, ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою позивача (а.с. 10-12).

Згідно розрахункового листа ТОВ «СРЗ» за серпень 2019 року , Індівідуальної відомості про застраховану особу - форми ОК-5, наданого позивачем розрахунку - ОСОБА_1 не отримав заробітну плату за період з травня 2019року по серпень 2019року у сумі 8482,72 грн. (а.с. 4,12,13).

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача з ТОВ «СРЗ» виникли трудові відносини, що підтверджується, зокрема, записами у трудовій книжці позивача, тому з урахуванням визнання відповідачем заборгованості по заробітній платі , заборгованість у розмірі 8482гривень 72 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з положеннями законодавства з заробітної плати має проводитись відрахування податків та обов`язкових платежів, тому при виплаті відповідачем відповідних сум, належить утримати з них передбачені законом податки і обов`язкові платежі.

Відповідач не скористався своїм правом , передбаченим ст.12 п.23 ЦПК України і не надав своїх розрахунків заборгованості по заробітній платі та розрахунковим виплатам, тому суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги у тому розмірі, що визначені позивачем у позові і підтверджені розрахунком і письмовими доказами.

Згідно п.2 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» (м.Маріуполь,проспект Адмірала Луніна будинок 2, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ), нараховану, але не виплачену заборгованість із заробітної плати в сумі 8482 гривень 72 копійки (вісім тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 72копійки), з утриманням з товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» судовий збір в доход держави у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Федотова В.М.

Відомості щодо учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «СРЗ», 87510, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, буд. 2,

Суддя Федотова В. М.