Справа № 310/1770/20
2-з/310/14/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вірченко О. М., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

10 березня 2020 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, відповідно до якої вона просила вжити заходи забезпечення позову шляхомнакладення арешту на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 , із забороною відчуження майна, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту. В заяві зазначила, що з урахуванням вимог ст. 152 ЦПК України вона зобов`язується протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову пред`явити позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання спільною сумісною власністю майна, набутого під час шлюбу.

Дослідивши надані заявницею докази, суд прийшов до наступного.

За приписами ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасників справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити в тому числі: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог і повинні застосовуватись лише в разі необхідності.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову по справі. Зокрема, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести відповідність засобу забезпечення позову.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. 76 ЦПК України, тобто обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, ОСОБА_1 не конкретизувала майно, на яке вона просить накласти арешт; не зазначила, на які саме рахунки, в яких банках необхідно накласти арешт, суму грошових коштів, які знаходяться на рахунках. В зв`язку із відсутністю позову суддя позбавлений можливості визначити, з приводу поділу якого конкретно майна вона буде звертатися до суду, і, як наслідок, на яке саме майно необхідно та можливо накласти арешт.

Крім зазначеного, є незрозумілою вимога заявниці про внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту, а саме в який реєстр необхідно вносити відомості та щодо якого конкретно майна.

ОСОБА_1 в заяві не зазначені її пропозиції щодо зустрічного забезпечення, не наведені докази того, що невжиття заходів забезпечення позову, вказаних у заяві, може будь-яким чином утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Зазначене позбавляє суд з`ясувати співмірність заходів забезпечення позову із вимогами, що будуть заявлені позивачкою.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин вважаю необхідним повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову через недодержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявниці.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Вірченко