УХВАЛА

17 березня 2020року

м. Київ

справа № 760/14494/18

провадження № 61-4891ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Кривсун Ганною Романівною, на постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року в справі за позовом обслуговуючого кооперативу житловий кооператив «Енергія» (далі - ОКЖК «Енергія») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2019 року ОКЖК «Енергія» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останньої заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в розмірі 39 060 грн 52 коп., заборгованість за холодне водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в розмірі 4 634 грн 35 коп., заборгованість за гаряче водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в сумі 12 832 грн 81 коп., а також відшкодувати моральну шкоду в розмірі 3 580 грн 76 коп.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року, позов ОКЖК «Енергія» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОКЖК «Енергія» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 43 694 грн 87 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 березня 2019 року позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКЖК «Енергія» заборгованості за гаряче водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в розмірі 12 832 гр 81 коп. залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України.

Суди попередніх інстанцій повно та всебічно з`ясували обставини справи, дали належну оцінку зібраним доказам та прийшли до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКЖК «Енергія» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 43 694 грн 87 коп. (39060,52 + 4634,35 = 43694,87), задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

12 березня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кривсун Г. Р. звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову ОКЖК «Енергія» до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, тобто ціна позову в загальному розмірі становить 47 275 грн 63 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн), а тому справа № 760/14494/18 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

В резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року зазначено, що вона не підлягає касаційному оскарженню.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Кривсун Г. Р., на постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Кривсун Ганною Романівною, на постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року в справі за позовом обслуговуючого кооперативу житловий кооператив «Енергія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відмовити.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов