Справа № 462/3518/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - Гедз Б.М.,

за участю: секретаря судових засідань Рущак Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» про стягнення страхового відшкодування, франшизи та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвокат Алєшко А.С. звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000,00 грн. франшизи, з ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» 46350,86 грн. невиплаченого страхового відшкодування, 620 грн. три проценти річних, 7605,95 грн. пеню, 1889,91грн. інфляційного збільшення боргу, а також стягнути з відповідачів по 500 грн. моральної шкоди і пропорційно всі понесені судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.12.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля марки «MITSUВІSНІ» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки «ТОYОТА» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 21.12.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ Страхова компанія «ІІНТЕР-ПОЛІС». Було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, за результатами якого складено акт. Крім того, 06.12.2018 року представник позивача (згідно довіреності) Лемішко О.Б. звернувся до ПрАТ Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» із заявою про страхове відшкодування. Представник позивача за довіреністю Лемішко О.Б. та працівники ПрАТ Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» за результатами огляду транспортного засобу узгодили, що вартість відновлювального ремонту такого перевищує розмір страхової суми і становить понад 100 000,00 грн., відтак враховуючи передбачену договором ОСЦВ франшизу в розмірі 1000,00 грн., сплата якої покладається на страхувальника, розмір страхового відшкодування становитиме 99 000,00 грн. і вказані кошти будуть перераховані в межах 90-денного строку з моменту отримання заяви про страхове відшкодування. Вказаний строк сплив 06.03.2019 року, представник позивача неодноразово звертався до ПрАТ Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» щодо невиконання зобов`язання по сплаті страхового відшкодування, проте такі були проігноровані. В подальшому, 16.05.2019 року ПрАТ Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» здійснив часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 52 649,14 грн., переказавши кошти на рахунок представника позивача ОСОБА_3 . При цьому, страховик не надав жодного обгрунтування підстав зменшення суми страхового відшкодування. Такі дії страховика вважає неправомірними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства. Враховуючи, що позивач надав згоду та погодив із страховиком розмір страхового відшкодування в розмірі 99 000,00 грн., а згоди на здійснення страхового відшкодування в меншому розмірі страховику не надавав, тому ПрАТ Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» повинен був відшкодувати позивачу вартість відновлювального ремонту 99 000,00 грн. За таких обставин, просить стягнути з ПрАТ Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» суму, яка дорівнює різниці між розміром страхової виплати який відповідач повинен був здійснити та розміром фактично здійсненої виплати, а саме 46350,86 грн. (99 000,00 грн. 52 649,14 грн.). Також, враховуючи прострочення виплати страхового відшкодування просить стягнути з ПрАТ Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» 620 грн. 3% річних, пеню в сумі 7605,95 грн. та інфляційне збільшення боргу в розмірі 1889,91 грн. Крім того, договором ОСЦВ передбачено франшизу в розмірі 1000,00 грн., сплата якої покладається на страхувальника ОСОБА_2 , оскільки він в добровільному порядку вказану суму не сплатив, тому така підлягає стягненню в судовому порядку. Також, просить про стягнення на користь позивача моральної шкоди, оскільки ДТП спричинило значне душевне хвилювання та переживання позивача, до проведення ремонту позивач та члени його родини не можуть повноцінно користуватися автомобілем, що викликає суттєві незручності у пересуванні. Неправомірні дії страховика також викликали значне душевне хвилювання позивача, виплата страхового відшкодування у меншому, ніж передбачено законодавством, розмірі унеможливила здійснененя ремонту автомобіля. Так, моральну шкоду позивач оцінив в 500,00 грн. з кожного із відповідачів.

Процесуальні дії по справі:

Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 08.07.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи (а.с. 19).

В судовому засіданні 24.07.2019 року ухвалою Залізничного районного суду м.Львова задоволено клопотання представника позивача адвоката Алєшко Андрія Сергійовича про витребування доказів та витребувано ПрАТ Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» матеріали страхової справи щодо страхового випадку, який мав місце 06.12.2018 року між зебезпеченим транспортним засобом, автомобілем марки «Toyota», номерний знак НОМЕР_2 (поліс № НОМЕР_3 / НОМЕР_4 ) та автомобілем марки «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 25).

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 24.10.2019 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу та на час проведення експертизи провадження у справі зупинено (а.с. 87).

02.01.2020 року на адресу суду надійшов висновок експерта №9/836 від 21.12.2019 року (а.с. 90-100) та ухвалою судді від 11.01.2020 року поновлено провадження у даній справі (а.с. 102).

Суд ухвалив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, який подав заяву, що позов підтримує повністю та просить про розгляд справи за відсутності сторони позивача. що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Представник відповідача ПрАТ Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» в судове засідання свого повноважного представника не направив, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки такого суд не повідомили, відзиву не подали.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, при цьому, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, що суд вважає за можливе.

За таких обставин, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом:

06.12.2018 року на вул. Левандівська - Широка у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля марки «MITSUВІSНІ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «ТОYОТА» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , про що складена довідка № НОМЕР_5 про дорожньо-транспортну пригоду , яка зареєстрована в ЖЕО 06.12.2018 року (а.с. 48-49).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Відповідно до довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. 21.05.2015 року та зареєстрованої у реєстрі за № 2285, ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_3 , серед іншого користуватись та розпоряджатись автомобілем марки «MITSUВІSНІ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у випадку спричинення ТЗ пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди одержувати грошові суми у розмірах згідно із калькуляціями, актами, експертними висновками, тощо (а.с 50).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ Страхова компанія «ІІНТЕР-ПОЛІС» (поліс № АМ/5187243).

Відповідно до Полісу № АМ/5187243 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строк дії якого з 28.08.2018р. до 27.08.2019р. страхова сума, за шкоду завдану майну третьої особи внаслідок ДТП становить 100000 грн., франшиза - 1000 грн. (а.с.54).

06.12.2018 року ОСОБА_3 у відповідності до ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 06 грудня 2018 року о 10 год. 40 хв. на перехресті вул. Левандівська - вул. Сяйво у м. Львові (а.с. 51).

Крім того, 06.12.2018 року ОСОБА_3 у відповідності до ст. 35 та п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подав ПрАТ Страхова компанія «ІІНТЕР-ПОЛІС» заяву про відшкодування шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06 грудня 2018 року., до заяви долучив документи та відшкодування просив злійснити шляхом перерахування на розрахунковий рахунок. Вказана заява зареєстрована 10.12.2018 року за №6850. (а.с. 45).

13.12.2018 року ТзОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» складено протокол огляду транспортного засобу «MITSUВІSНІ» реєстраційний номер НОМЕР_1 та зазначено виявлені пошкодження. Огляд проводився в присутності ОСОБА_3 (а.с. 66).

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 21.12.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу проведеної ТзОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» від 23.01.2019р. проведеного 13.12.2018 р. за замовленням ПрАТ «СК «Інтерполіс» вартість відновлювального ремонту КТЗ «MITSUВІSНІ» д.р.н. НОМЕР_1 , визначена за витратним підходом, складає 106 556,51 грн., вартість матеріального збитку заподіяного власнику після аврійного пошкодження станом на 13.12.2018 р. дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ 61 470, 23 грн.

Також, згідно ремонтної калькуляції №8940 від 23.01.2019 року вбачається, що загальна вартість ремонту автомобіля марки «MITSUВІSНІ» д.р.н. НОМЕР_1 становить 106 556,51 грн. (а.с. 67-69).

12.04.2019 року ОСОБА_3 повторно звернувся із заявою до ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» про виплату страхового відшкодування, у якій зазначив, що подав усі необхідні документи і що за оцінками експертів вартість ліквідації пошкоджень автомобіля перевищує 100 000 грн., однак не отримав відшкодування і причини цього йому не повідомлені (а.с. 13).

10.05.2019 року ПрАТ Страхова компанія «ІІНТЕР-ПОЛІС» склала страховий акт №112/59/19 за договором (полісом) страхування ОСЦПВВНТЗ № АМ-5187243 від 28 серпня 2018 р., у якому здійснено розрахунок страхового відшкодування, яке становить 52649, 14 грн., за вирахуванням франшизи в розмірі 1000,00 грн. та ПДВ, про прийняте рішення було повідомлено ОСОБА_3 (а.с. 41, 42-43).

16.05.2019 року ПрАТ Страхова компанія «ІІНТЕР-ПОЛІС» згідно платіжного доручення № 8104 від 16.05.2019 р. перерахувала ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 52 649,14 грн. (а.с. 40).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24 жовтня 2019 року у справі призначено проведення судової автотоварознавчої експертизи (а.с. 87).

Згідно з висновком експерта №9/836 від 21.12.2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «MITSUВІSНІ», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 06.12.2018 р. становить 112 235,81 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складників пошкодженого автомобіля на 06.12.2018 р. становить 0,00%. Вартість матеріального збитку, завданого власникові представленого на дослідження автомобіля станом на 06.12.2018 року становить 118 991,43 грн. (а.с. 90-100).

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, відшкодування збитків, відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них згідно з пунктом 9 частини першої вказаної статті належить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктами 2, 3 частини першої статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. (стаття 990 ЦК України).

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, у статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Так, встановивши, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ Страхова компанія «ІІНТЕР-ПОЛІС» отже взяла на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником іншій особі внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, за мінусом франшизи, яка згідно договору становить 1000,00 грн. і покладається на страхувальника.

ОСОБА_3 у відповідності до вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з дотримання строків повідомив ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» про дорожньо-транспортну пригоду, подав заяву про виплату страхового відшкодування та необхідні документи.

ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» перерахувало ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 52 649,14 грн., у відповідності до звіту про визначення вартості матеріального збитку.

Разом з тим, суд приймає до уваги висновок експерта №9/836 від 21.12.2019 року, який складено судовим експертом Яровим О.Д. на виконання ухвали суду від 24.10.2019 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «MITSUВІSНІ», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 06.12.2018 р. становить 112 235,81 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складників пошкодженого автомобіля на 06.12.2018 р. становить 0,00%. Вартість матеріального збитку, завданого власникові представленого на дослідження автомобіля станом на 06.12.2018 року становить 118 991,43 грн.

Даний висновок суд оцінює, як належний та допустимий доказ, який слугує підтвердженням обставин, викладених в позовній заяві, оскільки такий не викликає сумніви в його правильності, що він є неповним або неясним, судом не визнано його необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи. На спростування зазначеного висновку експерта, стороною відповідача не надано жодного належного доказу.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, враховуючи положення ст. ст. 22, 29, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» на його користь суми недоплаченого страхового відшкодування в розмірі - 46350,86 грн. та із відповідача ОСОБА_2 розмір франшизи 1000,00 грн., підлягають задоволенню.

Крім того, встановивши, що ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» належним чином не виконало зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі, тому наявні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. У зв`язку з чим доводи сторони позивача в цій частині підставні.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07 червня 2017 року № 6-282цс17 та підтверджена висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Таким чином, у межах позовних вимог з відповідача ПрАТ Страхова компанія «ІІНТЕР-ПОЛІС» на користь позивача за період з 06.03.2016р. до 16.05.2019 року підлягають стягненню: три проценти річних у розмірі 620,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 1889,91 грн та пеня згідно з пунктом 36.5 статті 36 зазначеного Закону у розмірі 7605,95 грн., які розраховані представником позивача. Вказаний розрахунок суд вважає вірним, такиий не оспорювався відповідачами, тому приймає до уваги.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправної поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз`яснень, викладених у п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (із змінами та доповненнями),у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно -правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної(немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями(бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

На підтвердження нанесеної моральної шкоди, позивач посилається на те, що така виразилась у душевних стражданнях, які зазнав через пошкодження його майна, що члени його родини не могли повноцінно користуватися автомобілем та зазнали побутових незручностей. Однак, такі доводи позивача суд вважає необгрунтованими, оскільки такі не підтверджені жодними доказами. Позивачем не доведено факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, спричинених відповідачами, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями та наслідками, не аргументовано суму морального відшкодування. Відтак, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення на його користь моральної шкоди.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідачів судових витрат, то суд виходить із диспозиції ст. 141 ЦПК України, у відповідності до якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, у відповідності до ч. ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «А.З.ПАРТНЕРИ», в особі керуючого партнера Зубача А ОСОБА_4 З. укладено договір №б/н надання правової допомоги від 28 травня 2019 року, відповідно до п.5.1 якого за надання правової допомоги замовник сплачує виконавцю винагороду, розмір якої становить 3000 грн. за одну юридичну годину та 1500 грн. за одну технічну годину. Сторони домовились, що оплата наданої правової допомоги здійснюється протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання виставленого рахунку та/або підписання Акту наданих послуг. До матеріалів справи долучено рахунок №548 від 31.07.2019 року на суму 15615,00 грн. деталізацію до даного рахунку, де міститься опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, акт виконаних робіт №548 від 31.07.2019 року підписаний сторонами, а також копію квитанції від 02.08.2019 року про сплату ОСОБА_3 згідно рахунку №548 від 31.07.2019 р. за правову допомогу в розмірі 15615,00 грн.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги ст. ст. 133, 137 ЦПК Україниграничний розмір витрат, складність справи, виконану адвокатом роботу (надані послуги), розмір задоволених вимог, вважає за необхідне стягнути з відповідача ПрАТ Страхова компанія «ІІНТЕР-ПОЛІС» на користь позивача судові витрати в розмірі 17090,48 грн., а з відповідача ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 308,12 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 625, 509, 510, 979, 988, 1167, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» про стягнення страхового відшкодування, франшизи та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 франшизу у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень).

Стягнути з ПрАТ страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС», , м. Київ, вул. Володимирська, 69 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 недоплачене страхове відшкодування в розмірі 46350,86 грн., 3 % річних 620 грн., пеню 7605,95 грн., інфляційне збільшення боргу 1889,91 грн., а всього 56 466, 72 грн. (п`ятдесят шість тисяч чотириста шістдесят шість гривень 72 коп.).

В решті заявлених позовних вимогах до ОСОБА_2 , ПрАТ страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 судових витрати у розмірі 308,12 грн. (триста вісім гривень 12 коп.)

Стягнути з ПрАТ страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС», , м. Київ, вул. Володимирська, 69 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 судові витрати у розмірі 17090,48 грн. (сімнадцять тисяч дев`яносто гривень 48 коп.).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 10 березня 2020 року

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз