Справа № 297/353/20
19 березня 2020 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фейіра О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача - виконавчий комітет Берегуйфалівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, про усунення перешкод в користуванні майном та позбавлення права користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача - виконавчий комітет Берегуйфалівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, про усунення перешкод в користуванні майном та позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 . В будинку також значиться зареєстрованим колишній чоловік її доньки - ОСОБА_2 З 2014 року, останній в будинку не проживає, участі в його утриманні не приймає. Таке створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, також, вона змушена нести додаткові витрати на оплату житлового-комунальних послуг. Крім того, реєстрація відповідача у вищевказаному будинку позбавляє її прав на вільне володіння та користування власним будином. Оскільки відповідач не проживає в її будинку з літа 2014 року, участі в утриманні будинку не приймає, і таке порушує її права на вільне користування та розпорядження будинком, як власника, а тому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання, згідно якого, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 16).
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи, про розгляд справи за його відсутності чи відзиву на позов від нього надходило (а.с. 19).
Представник третьої особи - виконавчого комітету Берегуйфалівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, однак сільський голова подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без участі їх представника, проти позову не заперечують (а.с. 21).
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, оцінивши докази позивача на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Так, будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що стверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25456583 від 02 березня 2010 року (а.с. 6).
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Як встановлено з матеріалів справи, в будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 значиться зареєстрованим колишній чоловік її доньки ОСОБА_2 (а.с. 7), але вже деякий час перебуває за межами України, що стверджується довідкою виконавчого комітету Берегуйфалівської сільської ради Берегівського району №50 від 25 лютого 2020 року (а.с. 13).
Крім того, як стверджує позивач, згідно змісту позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованою в будинку АДРЕСА_1 , з літа 2014 року в ньому не проживає, комунальні послуги не сплачує і таке створює перешкоди у володінні та здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Однак, як встановлено з матеріалів справи, шлюб між донькою позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, що стверджується копією рішення Берегівського районного суду від 02 березня 2018 року, а тому, відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї власника будинку ОСОБА_1 (а.с. 7).
Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-709цс16 від 16.11.2016 року, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Враховуючи наведене, те, що відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованим в будинку АДРЕСА_1 в ньому з літа 2014 року не проживає, реєстрація відповідача у вищевказаному будинку, який належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , порушує права останньої як власника будинку на вільне володіння, користування та розпорядження своєї власністю, суд вважає позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Виходячи зі змісту частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права користування житловим приміщенням).
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст. ст. 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов задоволити
ОСОБА_4 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Фейір О. О.