Постанова

Іменем України

26 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 201/5514/18

провадження № 61-45098св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року складі колегії суддів: Городничої В. С., Варенко О. П., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та судових витрат. Водночас подано заяву про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову просив суд накласти арешт на належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМО СТУДІЯ «ФРЕШ» (далі - ТОВ «ПРОМО СТУДІЯ «ФРЕШ») в розмірі 70% статутного капіталу ТОВ «ПРОМО СТУДІЯ «ФРЕШ», що становила 115 500,00 грн; належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЕНЕРДЖІ-ОКСІГЕН» (далі - ТОВ «БІОЕНЕРДЖІ-ОКСІГЕН») в розмірі 50% статутного капіталу ТОВ «БІОЕНЕРДЖІ-ОКСІГЕН», що становила 750,00 грн; належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «КАШТАН СОТНІ ЛОШАДЄЙ» (далі - ТОВ «КАШТАН СОТНІ ЛОШАДЄЙ») в розмірі 60% статутного капіталу ТОВ «КАШТАН СОТНІ ЛОШАДЄЙ», що становила 450 000,00 грн; належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕНЕТІК ПЛАНТ СЕЛЗ» (далі - ТОВ «ДЖЕНЕТІК ПЛАНТ СЕЛЗ») в розмірі 60% статутного капіталу ТОВ «ДЖЕНЕТІК ПЛАНТ СЕЛЗ», що становила 600,00 грн; належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЕЛАГРО УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ОЕЛАГРО УКРАЇНА») в розмірі 3% статутного капіталу ТОВ «ОЕЛАГРО УКРАЇНА», що становила 30,00 грн; належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі компанії ФІФС ЕЛЕМЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД в розмірі 100% статутного капіталу компанії ФІФС ЕЛЕМЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД, що становила 78 669,30 грн; належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі компанії БРУКФІЛД ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛІМІТЕД в розмірі 100% статутного капіталу компанії БРУКФІЛД ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛІМІТЕД, що становила 7 782,36 грн; належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТОРАЦІЯ ЛІАН» (далі - ТОВ «РЕСТОРАЦІЯ ЛІАН») в розмірі 50% статутного капіталу ТОВ «РЕСТОРАЦІЯ ЛІАН», що становила 1 000 000,00 грн; належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «A3Tech GmbH» (далі - ТОВ «A3Tech GmbH») в розмірі 35% статутного капіталу ТОВ «A3Tech GmbH», що становила 281 575,00 грн; належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі Малого приватного підприємства «МАКС» (далі - МПП «МАКС») в розмірі 20,01% статутного капіталу МПП «МАКС», що становила 9 204,60 грн; належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі Приватного підприємства «КРИСТАЛ» (далі - ПП «КРИСТАЛ») в розмірі 50% статутного капіталу ПП «КРИСТАЛ», що становила 10 000,00 грн; належну Товариству з обмеженою відповідальністю «ХОЛДИНГ НТІ» (далі - ТОВ «ХОЛДИНГ НТІ») частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНХЕЛПФАРМ» (далі - ТОВ «ФК «ФІНХЕЛПФАРМ»); належну Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНХЕЛПФАРМ» (далі - ТОВ «ФІНХЕЛПФАРМ») частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕЛПФАРМ» (далі - ТОВ «ХЕЛПФАРМ»); належну ТОВ «ХЕЛПФАРМ» частку у статутному капіталі ТОВ «ФК «ФІНХЕЛПФАРМ»; належну Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОМО СТУДІЯ «ФРЕШ» (далі - ТОВ «ПРОМО СТУДІЯ «ФРЕШ») частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «ЛАЙК ТВ» (далі - ТОВ «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «ЛАЙК ТВ»); усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ «ПРОМО СТУДІЯ «ФРЕШ»; усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне Товариству з обмеженою відповідальністю «БІОЕНЕРДЖІ-ОКСІГЕН» (далі - ТОВ «БІОЕНЕРДЖІ-ОКСІГЕН»); усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ «КАШТАН СОТНІ ЛОШАДЄЙ»; усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ «ДЖЕНЕТІК ПЛАНТ СЕЛЗ»; усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ «ОЕЛАГРО УКРАЇНА»; усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне компанії ФІФС ЕЛЕМЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД; усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне БРУКФІЛД ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛІМІТЕД; усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ «ФК «ФІНХЕЛПФАРМ»; усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ «ХЕЛПФАРМ»; усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «ЛАЙК ТВ»; усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне МПП «МАКС»; усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ПП «КРИСТАЛ»; усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ «РЕСТОРАЦІЯ ЛІАН»; усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ «A3Tech GmbH»; грошові кошти ОСОБА_3 , розміщені на банківських рахунках № НОМЕР_1 GBP, № НОМЕР_1 UAH, № НОМЕР_2 UAH, № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 UAH, № НОМЕР_5 у Публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» (далі - ПАТ АБ «ПІВДЕННИЙ»); грошові кошти та дорогоцінні метали, що розміщені в державних або приватних банках України на всіх рахунках ОСОБА_3 , а також заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації в Україні та будь-яким реєстраторам, компаніям, підприємствам, органам, що здійснюють реєстраційні функції за кордоном проводити реєстрацію будь-яких змін до відомостей про такі товариства та щодо прав і власності таких товариств, що містяться у державних та інших реєстрах, крім того вжити щодо ОСОБА_3 заходи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки до суду подано зазначену позовну заяву та існує реальна загроза відчуження або пошкодження зазначеним вище відповідачем наявного у нього майна в будь-який час, навіть після ухвалення рішення у справі матиме можливість відчужити майно з метою уникнення стягнення заборгованості, що може в подальшому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого будуть порушені законні права позивача у справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2018 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на:

- належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ТОВ "Промо Студія "Фреш" в розмірі 70% статутного капіталу, що становила 115 500,00 грн;

- належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ТОВ "Біоенерджі-Оксіген" в розмірі 50% статутного капіталу, що становила 750,00 грн;

- належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ТОВ "Каштан Сотні Лошадєй" в розмірі 60% статутного капіталу, що становила 450 000,00 грн;

- належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ТОВ "Дженетік Плант Селз" в розмірі 60% статутного капіталу, що становила 600,00 грн;

- належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ТОВ "Оелагро Україна" в розмірі 3% статутного капіталу, що становила 30,00 грн;

- належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі компанії Фіфс Елемент Менеджмент ЛТД в розмірі 100% статутного капіталу компанії, що становила 78 669,30 грн;

- належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі компанії Брукфілд Девелопмент Лімітед в розмірі 100% статутного капіталу компанії, що становила 7 782,36 грн;

- належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ТОВ "Ресторація Ліан" в розмірі 50% статутного капіталу, що становила 1000000,00 грн.;

- належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ТОВ "A3Tech GmbH" в розмірі 35% статутного капіталу, що становила 281 575,00 грн;

- належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі МПП "Макс" в розмірі 20,01% статутного капіталу, що становила 9 204,60 грн;

- належну ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ПП "Кристал" в розмірі 50% статутного капіталу, що становила 10 000,00 грн;

- належну ТОВ "Холдинг НТІ" частку у статутному капіталі ТОВ "Фінансова Компанія "Фінхелпфарм";

- належну ТОВ "Фінхелпфарм" частку у статутному капіталі ТОВ "Хелпфарм";

- належну ТОВ "Хелпфарм" частку у статутному капіталі ТОВ "Фінансова Компанія "Фінхелпфарм";

- належну ТОВ "Промо Студія "Фреш" частку у статутному капіталі ТОВ "Телерадіокомпанія "Лайк ТВ";

- усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ "Промо Студія "Фреш";

- усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ "Біонереджі-Оксіген";

- усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ "Каштан Сотні Лошадєй";

- усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ "Дженетік Плант Селз";

- усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ "Оелагро Україна";

- усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне компанії Фіфс Елемент Менеджмент ЛТД;

- усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне Брукфілд Девелопмент Лімітед;

- усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ "ФК "Фінхелпфарм";

- усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ "Хелпфарм";

- усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ «Телерадіокомпанія "Лайк ТВ";

- усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне МПП "Макс";

- усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ПП "Кристал";

- усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ "Ресторація Ліан";

- усе майно та грошові кошти, де і з чого б воно не складалось, належне ТОВ "A3Tech GmbH";

- грошові кошти ОСОБА_3 , розміщені на банківських рахунках № НОМЕР_1 GBP, № НОМЕР_1 UAH, № НОМЕР_2 UAH, № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 UAH, № НОМЕР_5 у ПАТ АБ "Південний";

- грошові кошти та дорогоцінні метали, що розміщені в державних або приватних банках України на всіх рахунках ОСОБА_3 .

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмолено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову відповідають обставинам справи та, водночас, їх вжиття не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2018 року про забезпечення позову скасовано, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, апеляційний суд виходив з того, що ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2018 року про забезпечення позову не відповідає фактичним обставинам справи, порушує майнові права та інтереси юридичних осіб, які не є учасниками цього спору та чинить перешкоди у здійсненні юридичними особами господарської діяльності.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, та просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2018 року, відкрито касаційне провадження у справі.

У жовтні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не встановлені всі фактичні обставини справи. Суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Проте, суд апеляційної інстанції не переконався, що існує реальна загроза відчуження або пошкодження зазначеним вище відповідачем наявного у нього майна в будь-який час, навіть після ухвалення рішення у справі матиме можливість відчужити майно з метою уникнення стягнення заборгованості, що може в подальшому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого будуть порушені законні права позивача у справі.

Суд апеляційної інстанції не зазначив, яким чином накладення арешту на майно, що є тимчасовим заходом, чинить перешкоди у здійсненні підприємницької діяльності. Судом не встановлено обмежень у володінні та користуванні арештованим майном товариств і підприємств.

Суд апеляційної інстанції не зазначив, як вжиття заходів забезпечення позову впливає на отримання прибутку підприємствами.

Доводи інших учасників справи

Заперечення на касаційну скаргу не надійшли.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року №460-ІХ (далі - Закон №460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана у жовтні 2018 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №460-ІХ.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб .

Верховний Суд зауважує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності необхідно враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Так, судом апеляційної інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 12 серпня 2016 року №12/08-2016 в розмірі 1 808 781,17 грн.

В межах розгляду цього позову ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_3 в статутних капіталах необхідне для виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження того, що існує реальна можливість невиконання можливого рішення суду.

Крім того, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що вжиті заходи забезпечення позову порушують права і майнові інтереси інших осіб, оскільки поміж накладення арешту на частки відповідача в статутних капіталах, також, накладено арешт на все майно різних товариств та підприємств, що чинить перешкоди суб`єкту господарювання здійснювати свою підприємницьку діяльність та отримувати прибуток.

Крім того, обґрунтований є висновок суду апеляційної інстанції, що ні заява про забезпечення позову, ні оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить належних обґрунтувань стосовно того, яким саме чином майно, належне ТОВ "Промо Студія "Фреш", ТОВ "Біонереджі-Оксіген", ТОВ "Каштан Сотні Лошадєй", ТОВ "Дженетік Плант Селз", ТОВ "Оелагро Україна", компанії Фіфс Елемент Менеджмент ЛТД, Брукфілд Девелопмент Лімітед, ТОВ "ФК "Фінхелпфарм", ТОВ "Хелпфарм", ТОВ "Телерадіокомпанія "Лайк ТВ", Малому приватному підприємству "Макс", ПП "Кристал" стосується предмета позову та суті позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та судових витрат.

Зазначені товариства, організації та підприємства спірного договору позики не укладали, за виконання його умов поручителями не виступали та не є сторонами цього цивільно-правового спору.

Згідно з частиною сьомою статті 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб у випадках і в порядку, встановлених законом.

Верховний Суд зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що вжиті заходи до забезпечення позову (арешт) унеможливлюють використання товариствами, організаціями та підприємствами, які не є учасниками спору між позивачем та відповідачами у повному обсязі свого майна, що фактично призведе до втручання у їх підприємницьку діяльність.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2018 року про забезпечення позову не відповідає фактичним обставинам справи, порушує майнові права та інтереси юридичних осіб, які не є учасниками цього спору та чинить перешкоди у здійсненні вказаними юридичними особами господарської діяльності.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводи скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права є необґрунтованими.

Перевіривши доводи касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цьому випадку оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко