23.11.2020 Справа № 756/8973/19
Справа № 756/8924/19
Провадження 2/756/1476/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що 29.04.2018 року на території СТО за адресою: АДРЕСА_1 , передала ОСОБА_2 на виконання укладеного між ними усного договору підряду ремонту та технічного обслуговування транспортного засобу належний їй на праві власності автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього та технічний паспорт.

Оскільки ОСОБА_2 виконавши ремонтні роботи передав автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_1 , без її згоди у користування ОСОБА_1 , який 09.05.2018 року повідомив Оболонське УП НП в м. Києві про те, що у період з 23 год. 00 хв. 08.05.2018 року по 12 год. 00 хв. 09.05.2018 року автомобілем заволоділи невідомі особи викравши його, ОСОБА_1 просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на її користь 375 091 грн. 64 коп. в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди.

У відзиві на позовну заяву представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилається на безпідставність вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , оскільки позивачкою не надано доказів винних дій ОСОБА_3 заподіяння їй шкоди. Зазначає, що автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 у користування передав ОСОБА_2 та запевнив його, що це відбувається за згодою власника ОСОБА_1 , яку особисто ОСОБА_3 не знав, а тому відповідальності за те, що в період його користування автомобіль було викрадено, ОСОБА_3 нести не може.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 просили позовні вимоги задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

ОСОБА_3 та його представники ОСОБА_4 і ОСОБА_6 у судовому засіданні позов в частині вимог до ОСОБА_3 не визнали, в цій частині позовних вимог просили відмовити, а обов`язок з відшкодування заподіяної шкоди просили покласти на ОСОБА_2 , оскільки саме йому ОСОБА_1 передала транспортний засіб, а вже він передав його у користування ОСОБА_3 у якості підміни автомобіля, який він ремонтував.

ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгулу справи повідомлявся належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив, а тому його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 11).

Відповідно до висновку про дійсну ринкову вартість транспортного засобу, складеного 19.06.2019 року оцінювачем СОД ТОВ «Пасат Консалдінг Груп», дійсна ринкова вартість автомобілю «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 09.05.2018 року становить 375 091 грн. 64 коп. (а.с. 5-10).

У судовому засіданні ОСОБА_1 29.04.2018 року пояснила, що вона передала ОСОБА_2 належний їй автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для проведення робіт на території СТО за адресою: АДРЕСА_1, зокрема, заміни мастила двигуна, фільтрів та інше, що ОСОБА_3 не оспорюється.

Указані обставини підтверджуються також показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу йому передав у користування ОСОБА_2 на час поки він проводить ремонт його автомобілю «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_3 .

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0003519, 10.05.2018 року внесені відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом) з посиланням на те, що в період часу з 23 год. 00 хв. 08.05.2018 року до 12 год. 00 хв. 09.05.2018 року невстановлена особа перебуваючи на території паркувального майданчику, який не охороняється, біля під`їзду № 5 будинку 12/3 по вул. О.Архіпенка, у м. Києві, незаконно заволоділа транспортним засобом - автомобілем «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 та перебував у користуванні ОСОБА_3 (а.с. 12).

Зі змісту листа Оболонського УП НП у м. Києві від 27.10.2020 року вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003519 від 10.05.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України триває.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦПК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України установлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як передбачено п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ч. 2 ст. 1213 ЦК України).

Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі досліджених доказів установлено, що ОСОБА_3 приймаючи у користування автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_1 , від ОСОБА_2 , який також передав йому ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, знав, що власником цього автомобілю є ОСОБА_1 , а тому повинен був усвідомлювати, що ОСОБА_2 не будучи власником цього майна не мав права розпоряджатись ним, зокрема, передавати у користування іншим особам, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 прийнявши автомобіль ОСОБА_1 у користування від ОСОБА_2 , який не мав права розпоряджатися ним, набув обов`язку по відношенню до ОСОБА_1 з відшкодування шкоди завданою втратою цього майна та неможливістю повернення його власнику в натурі.

За таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення на її користь з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування заподіяної шкоди у розмірі дійсної ринкової вартості автомобіля «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_1 , в сумі 375 091 грн. 64 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого позивачкою судового збору підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

При цьому, клопотання позивачки про відшкодувати витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп. не підтверджені фактами реального надання послуг адвоката на вказану суму саме по цій цивільній справі. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу в указаній сумі є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним частково стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 1-13, 76-83, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 375 091 грн. 64 коп. майнової шкоди, 3 750 грн. 92 коп. судового збору та 5 000 грн. 00 коп. компенсації витрат на правничу допомогу, а всього 383 842 (триста вісімдесят три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 56 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя