Справа № 135/1606/19
Провадження № 2/135/104/20
УХВАЛА

іменем України

11.03.2020 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Басараб О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває вказана вище цивільна справа.

11.03.2020 суддя Волошина Т.В. подала заяву про самовідвід судді. На обґрунтування самовідводу посилалась на те, що при дослідженні матеріалів даної цивільної справи нею, як головуючою суддею було встановлено, що представником відповідача ОСОБА_2 є адвокат Волошин Ігор Андрійович, який є членом її сім`ї, оскільки перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі.

Суд, дослідивши заяву про самовідвід, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження в справі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ст. 9 Конституції України, суддя не може брати участь у розгляді справи у випадку наявності обставин, які викликають сумнів в його безсторонності, а отже і об`єктивності.

Так, відповідно до ст. 6 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основних свобод» і ст. 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи викладене, заявлені головуючою у справі суддею підстави самовідводу, які позбавляють суддю винести об`єктивне рішення у даній справі, вказані положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, одночасно приймаючи до уваги, що кожна зі сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі та коли у стороннього спостерігача не могло б виникнути сумнівів у неупередженості судді, а тому з метою уникнення надалі стверджень сторін про упередженість та необ`єктивність судді при ухваленні судового рішення у цій цивільній справі, суд доходить висновку про задоволення заяви про самовідвід судді на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. При цьому, права позивача та відповідача не порушуються.

Керуючись ст. 36, 40, 260, 263 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Волошиної Тетяни Вікторівни - задовольнити.

Відвести суддю Волошину Тетяну Вікторівну від участі у цивільній справі №135/1606/19 (провадження 2/135/104/20) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Справу передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями відповідно до вимог статті 33 ЦПК України.

Ухвала не оскаржується.

Суддя