Справа № 372/3704/19
Провадження № 2-445/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Буртовій О.Є.,

справа № 372/3704/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без виклику сторін в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

16.10.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь 24 538 грн. 03 коп. та судові витрати. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що 22.01.2019 року між сторонами було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до умов якого позивач надала відповідачу грошові кошти в сумі 1000 доларів США, та за умовами якого відповідач зобов`язався повернути борг до 22.07.2019 року. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконує, та після спливу терміну дії договору грошові кошти не повертає. В зв`язку з чим, позивач була змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді від 28.01.2020 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу на адресу його зареєстрованого місця проживання було направлено копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження, які адресатом отримано 12.02.2020 року, що підтверджується зворотнім повідомленням наявним в матеріалах справи.

Відзив на позов або заяви з процесуальних питань до суду не надходив.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 22.01.2019 року ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1000 доларів США і зобов`язався їх повернути у строк до 22.07.2019 року, про що відповідачем було складено відповідну розписку.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, такої позиції дотримується Верховний Суд України у правовому висновку прийнятому у Постанові ВСУ від 18.09.2013 р. по справі 6-63цс13.

Статтею 207 ЦК України передбачено, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

З врахуванням вказаних вимог закону, наявності дій по передачі кошів і їх отримання відповідачем згідно розписки між позивачем і відповідачем укладено правочин, який по суті є договором позики.

Згідно ч.1ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно положення ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України допускається пред`явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Згідно даної розписки, позичальник ОСОБА_2 зобов`язався повернути ОСОБА_1 суму позики до 22.07.2019 року, тобто день повернення коштів обумовлено було сторонами 22.07.2019 року.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак, в порушення умов даного Договору позики, тобто у визначений у розписці строк до 22.07.2019 року, взятих на себе зобов`язань, відповідач не виконав і не повернув належні позивачу грошові кошти.

Таким чином, оскільки відповідач в односторонньому порядку порушив свої зобов`язання та не повернув позивачу отримані грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, що станом на дату подання позовної заяви за курсом НБУ становить 24 538 грн. 03 коп., тому суд вважає за необхідне стягнути з нього суму боргу (суму позики) у повному обсязі, відповідно до вимог ЦК України.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі в розмірі 1 152 грн. 60 коп., що складаються зі сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 768 грн. 40 коп. та сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 1046 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 289, 352-354, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 24 538 грн. 03 коп. та понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 152 грн. 60 коп., а всього стягнути 25 690 грн. 63 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Суддя: