Справа № 127/3353/20
УХВАЛА

10 березня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернуся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Вінницької філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Козловського М.С., за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнанння рішеня протиправним та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Одночасно з пред`явленням позову позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій прозивач просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Заява обгрунтована тим, що спірне нерухоме майно (квартира АДРЕСА_1 ) належить відповідачу та він має підстави побоюватися, що відповідач може розпорядитися даною квартирою та відчужити її на користь третіх осіб.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, судом встановлено, що подана заявником заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України щодо її форми та змісту, оскільки не містить належного обґрунтування предмету позову та необхідності застосування заходів забезпечення позову, оскільки заявником не зазначено докази на підтвердження, як зазначено позивачем, належності саме відповідачу - Державному реєстратору прав на нерухоме майно Вінницької філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Козловському М.С., нерухомого майна, рішення якого про державну реєстрацію нерухомого майна оскаржується за вказаним предметом позову, та щодо якого заявлені вимоги застосування заходів судового забезпечення. Також заявником, яким визначено захід забезпечення позову, накладення арешту на спірне нерухоме майно, не викладено обґрунтування його необхідності, не зазначено які дії власника майна свідчать про його намір відчужити це майно, а зазначено лише побоювання заявника про можливість власника майна його відчуження, без належного обгрунтування застосування саме такого виду забезпечення позову. Разом з тим, вирішення питання забезпечення позову не може грунтуватись на припущенні вказаних обставин, відтак відомості щодо їх доведеності є необхідними для розгляду даної заяви.

Окрім того, заявником не наведено пропозиції щодо зустрічного забезпечення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Також, суд зазначає, що заява про забезпечення позову не оплачена судовим збором у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір», як того вимагає ч. 6 ст. 151 ЦПК України.

Таким чином судом встановлено, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, як така, що не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153, 260, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.П. Шевчук