Справа № 214/3111/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Євтушенка О.І., секретар судового засідання - Єременко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 12 травня 2020 року, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 серпня 2011 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №374; прізвище « ОСОБА_3 » залишити без змін; копію рішення після набрання законної сили направити Саксаганському районному у м. Кривому Розі відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 26 серпня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №374. Від спільного подружнього життя у них народилась малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом сімейного життя між подружжям виникали непорозуміння, конфлікти з огляду на несумісність характерів, що й стало причиною розпаду сім`ї. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинено, вони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, мешкають окремо. Спір про поділ майна та визначення місця проживання дитини між ними відсутній. Донька проживає з матір`ю - позивачем по справі. Питання стягнення аліментів на утримання дитини вирішуватиметься в окремому судовому процесі. Можливості примирення та подальшого збереження сім`ї позивач не вбачає, оскільки, на її переконання, шлюб розпався остаточно та носить формальний характер.

Ухвалою суду від 26 травня 2020 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження.

Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. Позивач ОСОБА_1 пред`явлені вимоги підтримала, відповідач ОСОБА_2 - визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 серпня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 ) укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №374.

У період шлюбно-сімейних стосунків ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась спільна дитина - донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 від 11 вересня 2012 року.

Судовим розглядом встановлено, щошлюбні стосунки між сторонами припинено у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння з причини несумісності характерів. Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, проживають окремо.

Як вказувала позивач, що підтверджується довідкою виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 20 квітня 2020 року №1163 та не оспорювалось відповідачем, малолітня донька ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , спір про визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст.110 СК України.

Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 п.п.«с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач - не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Із свідоцтва про НОМЕР_2 від 26 серпня 2011 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_3 », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін згідно поданої нею заяви.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.142 ЦПК України суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, а тому вважає за необхідне повернути позивачеві 50% судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції № 0.0..1 АТ КБ «ПриватБанк» від 08 травня 2020 року, що становить 420 грн. 40 коп., а інші 50% судового збору (420 грн. 40 коп. відповідно) - стягнути з відповідача на її користь.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 142, 206, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 274, 354, 355, п.15 Перехідних положень, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 ), зареєстрований 26 серпня 2011 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №374 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін - « ОСОБА_3 ».

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з державного бюджету судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до ч.2 ст.115 СК України.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки на апеляційне оскарження рішення продовжуються на строк дії такого карантину.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_3 .

Рішення суду складено та підписано 15 червня 2020 року.

Суддя О.І. Євтушенко