УХВАЛА

20 березня 2020 року м. Мукачево Справа №303/243/20

2/303/587/20

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого - судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево заяву ОСОБА_1 про відвід по справі

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3

про спонукання до виконання зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

20.03.2020 позивач подав до суду заяву про відвід судді Кость В.В. з посиланням на фактичну наявність обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, а саме через необґрунтовану відмову в забезпеченні позову та надання, на переконання позивача, переваги відповідачу.

На підставі частини восьмої статті 40 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву позивача про відвід судді та дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне

Відповідно до частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, за доводами позивача, суд безпідставно та необґрунтовано відхилив його заяви про вжиття заходів забезпечення позову та суддя Кость В.В. особисто знайомий з відповідачем ОСОБА_2 .

Приймаючи до уваги вищевказані доводи позивача щодо відводу судді по справі на предмет їх відповідності вищевказаним приписам цивільного процесуального закону слід констатувати наступне.

Так, згідно з приписами частина четвертої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У спірній по справі ситуації фактичну наявність має саме незгода позивача з процесуальним рішеннями судді у межах розгляду даної цивільної справи.

Правові висновки, з урахуванням яких суд дійшов до висновку про необхідність відмови позивачу у задоволенні заяв про забезпечення позову наведені в ухвалах від 17.10.2019 (справа №303/6866/19) від 10.03.2020.

Разом з тим, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді справи.

Розкриваючи зміст вищевказаної статті, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці (Справа «Білуха проти України» (Заява N 33949/02, п. 49); Справа Гаусшильта (HAUSCHILDT CASE), п. 46 «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), п.п. 27, 28; справа «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII)), зазначив, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.5, 1.6 Бенгалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року), суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.

У пункті 2.5 Бенгалорських принципів поведінки суддів зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на спосібність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від любого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Таким чином, враховуючи положення Кодексу суддівської етики та п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, а також приймаючи до уваги положення ст. 3 Європейського статуту судді, яка передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений, з метою недопущення сумнівів зі сторони позивача в неупередженості судді, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 41, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про відвід судді - задоволити.

2. Відвести головуючого-суддю Кость Віталія Володимировича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про спонукання до виконання зобов`язань.

3. Передати цивільну справу до канцелярії Мукачівського міськрайонного суду для визначення судді в порядку ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость