Справа № 236/936/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2020 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.,

за участю: секретаря - Олійник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Об`єднана територіальна громада м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2020 заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа Об`єднана територіальна громада м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області(а.с.1-3).

Заявник ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, заявлені вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що надала відповідну заяву (а.с.21).

Представник заінтересованої особи - Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с. 19-20).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки, кадастровий № :04:000:0081, загальною площею 3,2923 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лиманського району(колишньої Ямпільської селищної ради Краснолиманського району), Донецької області, на підставі Державного акта, серії ДН № 020387, виданого 06.06.2003 Ямпільською селищною радою(а.с.8).

У згаданому Державному акті, прізвище, ім`я, по-батькові власника майна зазначено як " ОСОБА_2 ", запис здійснено українською мовою(а.с.8). Таке написання прізвища заявника не відповідає написанню її прізвища в паспорті (а.с.6).

У зв`язку із розбіжностями в написанні в правовстановлюючому документі на земельну ділянку прізвища заявника ОСОБА_1 , на теперішній час вона позбавлений можливості розпоряджатися та користуватися в повній мірі своїм майном на власний розсуд.

Правильне написання прізвища заявника " ОСОБА_3 " підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 від 09.07.2005, актовий запис № 501, копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_2 , актовий запис № 197 від 30.08.2002(а.с.7,9).

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки необхідний для подальшого розпорядження та користування майном на власний розсуд.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду, якщо від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно з правовими позиціями, викладеними в п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Нормами ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При прийнятті рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Нормами ст. 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті6та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Дослідивши письмові докази, надані до матеріалів цивільної справи, надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 законна, обгрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 315, ст. 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Об`єднана територіальна громада м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акта на право власності на земельну діялнку, серії НОМЕР_3 № 020387, виданого 06.06.2003 Ямпільською селищною радою, загальною площею 3,2923 га, кадастровий № :04:000:0081, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лиманського району(колишньої Ямпільської селищної ради Краснолиманського району), Донецької області, на ім`я « ОСОБА_2 ».

Рішення суду набирає законної сили після спливу встановленого законом строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 26.03.2020.

Суддя -