Справа № 168/941/19
Провадження № 2/168/54/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань - Сулева Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 заповіту не складала, позивач, як спадкоємець V черги за законом, прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу відповідної заяви, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Просить визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті бабусі.

Позивач в підготовче засідання не з`явилась, подала уточнену позовну заяву, в якій просила визнати за нею право власності, окрім спадкового будинку, на земельні ділянки, загальною площею 0, 70 га, які знаходяться в с.Дубечне Старовижівського району Волинської області. Справу просила розглядати у її відсутності.

Представник Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилась, подала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає та просить розглядати справу у її відсутності.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно з частиною 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 статті 131 ЗК України встановлено, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно з частиною 1 статті 126 ЗК України (в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 57/2013, заведеної після смерті ОСОБА_3 , встановлені наступні обставини.

Спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (аркуш справи 46). За життя ОСОБА_3 заповіт не складала (аркуш справи 48), відповідач ОСОБА_2 , як спадкоємець І черги за законом, спадщину не приймала, на спадщину не претендує (аркуш справи 11). Позивач є спадкоємцем 5 черги за законом, прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини (аркуш справи 49). Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 судом не здобуто.

Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , земельні ділянки, загальною площею 0, 70 га, які знаходяться в с.Дубечне Старовижівського району Волинської області, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесені відповідні постанови (аркуш справи 50 - зворот, 54).

Довідкою, виданою виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області № 3001 від 02 грудня 2019 року (аркуш справи 14) та витягу з погосподарської книги НОМЕР_1 за 2019 рік Дубечненської сільської ради (аркуш справи 13) підтверджується право спадкодавця ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (аркуш справи 18 - 21).

З копії рішення Дубечненської сільської ради № 12/7 від 13 серпня 1997 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність і користування, рішення виконавчого комітету Дубечненської сільської ради № 54 від 24 липня 1997 року «Про приватизацію земельних ділянок» встановлено, що ОСОБА_3 надавалися земельні ділянки, загальною площею 0, 70 га. (аркуш справи 51- зворот -52).

Однак згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (аркуш справи 53 - зворот) встановлено, що відомості про ОСОБА_3 як власника вказаних ділянок відсутні, в зв`язку з чим позивач не може реалізувати своє законне право на спадщину.

Із заяв, поданих відповідачами до суду убачається, що Дубечненській сільській раді Старовижівського району Волинської області, ОСОБА_2 було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 40, 63). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок, зазначені земельні ділянки входять до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_3 (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , земельні ділянки, загальною площею 0, 70 га, які знаходяться в с.Дубечне Старовижівського району Волинської області, що залишилися після смерті баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 11, 13, 141, 200, 206, 229, 247, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування право власності на земельні ділянки, загальною площею 0, 70 га, які знаходяться в с.Дубечне Старовижівського району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук