УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Виниченко Л.М., розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 755/18990/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «К.Енерго», треті особи: Комунальне підприємство «Київтеплоенерго», ОСОБА_2 про повернення коштів,-

установив:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київенерго», третя особа Комунальне підприємство «Київтеплоенерго» про повернення коштів.

Ухвалою суду від 20.01.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 (а.с. 85-87).

Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була отримана відповідачем, проте відзив на позов у визначений термін не надано.

Третя особа ОСОБА_2 надала суду письмові пояснення з підтвердженнями про те, що нею були помилково перераховані кошти у розмірі 8 771 грн. 41 коп., які належать її доньці - позивачу ОСОБА_1 ; зазначила, що позов підтримує.

Від третьої особи Комунального підприємства «Київтеплоенерго» до суду надійшли письмові пояснення у яких вказано, що матеріали справи підлягають передачі до господарського суду Донецької області для подальшого розгляду в межах справи про банкрутство № 905/1965/19. Зазначено, що КП «Київтеплоенерго» стало виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води та централізованого опалення у будинку за адресою АДРЕСА_1 з 01.05.2018 р. Комунальне підприємство «Київтеплоенерго» не є правонаступником ПАТ «Київенерго» - нині АТ «К.Енерго», яке було попереднім виконавцем зазначених послуг, тому КП «Київтеплоенерго» не може нести відповідальність за дії, вчинені АТ «Київенерго»; договірних відносин між позивачем та підприємством до 01.05.2018 р. не існувало, прав позивача не порушувало; КП «Київтеплоенерго» не приймало суми переплат споживачів, сплачених АТ «Київенерго».

Ухвалою суду від 26.02.2020 року замінено відповідача ПАТ «Київенерго» на відповідача АТ «К.Енерго» в порядку процесуального правонаступництва та запропоновано вказаному відповідачу подати відзив на позов, проте відзив на позовну заяву АТ «К.Енерго» подано не було.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача ПАТ «Київенерго» (АТ «К.Енерго) суму переплачених коштів у розмірі 8 771 грн. 41 коп.

Як встановлено судом з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.11.2019 року у справі № 905/1965/19 відкрите провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства "К.Енерго" (85612, Донецька обл., м. Курахове, вул. Енергетиків, 34, ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном Акціонерного товариства "К.Енерго" строком на сто сімдесят календарних днів до 06.05.2020 року, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Драліна Андрія Володимировича.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства); по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі, як правило, є фізична особа).

При визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб`єкта владних повноважень.

За нормою частини 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно положень п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

Згідно частини 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Водночас частиною 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Системний аналіз положень законодавства про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 р. у справі № 910/3860/18, розгляд спорів з майновими вимогами до суб`єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства, та визначений позивачем в статусі відповідача у такому спорі, законодавцем віднесено до підсудності господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а таким судом є суддя, який розглядає справу про банкрутство. Законодавець, змінюючи підсудність розгляду таких вимог, в тому числі й поточних, надав перевагу тому, що результат розгляду поточних вимог майнового характеру до відповідача-боржника може мати наслідком зменшення його активів, збільшення кредиторської заборгованості та зачіпати права та інтереси кредиторів боржника, вимоги яких визнано судом та включено до реєстру.

Як зазначено вище, провадження у справі про банкрутство щодо Акціонерного товариства "К.Енерго" відкрите 18.11.2019 року ухвалою Господарського суду Донецької області. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київенерго» (після зміни найменування - АТ «К.Енерго»), треті особи КП «Київтеплоенерго», ОСОБА_3 про повернення коштів відкрите 20.01.2020 року, тобто після відкриття провадження у справі про банкрутство, у зв`язку з чим у даному випадку норма вищенаведеної частини 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства щодо направлення матеріалів справи до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, застосована бути не може.

Відповідно пункту 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин, враховуючи предмет спору та суб`єктивний склад сторін, суд приходить до висновку, цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки після відкриття провадження у цивільній справі з`ясувалось, що 18 листопада 2019 року Господарським судом Донецької області у справі № 905/1965/19 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство, в той же час справи у майнових спорах за участю боржників, стосовно яких порушені провадження у справах про банкрутство, розглядаються господарськими судами, у провадженні яких перебувають справи про банкрутство, таким чином розгляд даної справи відноситься до компетенції господарського суду та проводиться в порядку господарського, а не цивільного судочинства, тому наявні підстави для закриття провадження у справі.

Роз`яснити позивачу про право звернення з позовом до відповідача АТ «К.Енерго» до Господарського суду Донецької області в межах справи про банкрутство № 905/1965/19.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційних інстанціях.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 255 ч.1 п.1; 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у цивільній справі № 755/18990/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «К.Енерго», треті особи: Комунальне підприємство «Київтеплоенерго», ОСОБА_2 про повернення коштів - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя