Номер провадження: 22-ц/813/79/20
Головуючий у першій інстанції Погрібний С.О.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника відповідача ОСОБА_1 . ОСОБА_2 К ОСОБА_3 ,

від позивача публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» не з`явились,

переглянувши справу №522/16039/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 4 листопада 2015 року у складі судді Погрібного С.О., -

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Дельта Банк», звернувшись 4 серпня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №1501/1107/71-234 від 15 листопада 2007 року, за яким надано в кредит 116000,00 доларів США під 11,90% річних на строк до 15 листопада 2032 року. Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 . Іпотечним договором №1501/1107/71-234-Z-1 від 15 листопада 2007 року, за яким передано в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 . Посилаючись на невиконання зобов`язань за кредитним договором, відступлення права вимоги, позивач ПАТ «Дельта Банк» просив в рахунок заборгованості станом на 10 липня 2015 року в загальній сумі 2867153,58 грн. за Кредитним договором №1501/1107/71-234 від 15 листопада 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , шляхом визнання права власності на нерухоме майно за ПАТ «Дельта Банк» (); визнати за ПАТ «Дельта Банк» () право власності на квартиру, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 (а.с.2-6).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2015 року відкрито провадження у справі (а.с.69).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 4 листопада 2015 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено; в рахунок заборгованості в загальній сумі 2867153,58 грн. за Кредитним договором №1501/1107/71-234 від 15 листопада 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №1501/1107/71-234-Z-1 від 15 листопада 2007 року, а саме на квартиру, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» () предмета іпотеки у власність та визнання за ним права власності на предмет іпотеки, встановивши ціну на предмет іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на дату реєстрації права власності за ПАТ «Дельта Банк» (а.с.84-85).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с.154-156).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.162-167).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у відсутності правових підстав для визнання рішенням суду права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на момент звернення до суду з позовом існувала судова практика про задоволення подібних позовів. Відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення лише для того, щоб мати змогу подати апеляційну скаргу та переглянути судове рішення внаслідок зміни судової практики, що не припустимо з огляду на прямі норми процесуального закону та протирічить практиці ЄСПЛ (а.с.201-204).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті вимог з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.509 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою (ч.1 ст.546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що знаходиться у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст.575 ЦК України). У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (ч.1 ст.589 ЦК України).

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.590 ЦК України). Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.591 ЦК України).

Відповідно до Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.3 ст.33 Закону); сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору; позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.1 ст.36 Закону); іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки; правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання (ч.1 ст.37 Закону).

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) укладено Іпотечний договір №1501/1107/71-234-Z-1 від 15 листопада 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., зареєстрований в реєстрі за №6587, яким для забезпечення виконання зобов`язань за укладеним між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 Кредитним договором №1501/1107/71-234 від 15 листопада 2007 року по поверненню кредиту в сумі 116000,00 доларів СШАЮ сплаті процентів та інших передбачених договором платежів, передано в іпотеку нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , належну іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. 15 листопада 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №6586 (а.с.35-37).

Між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (правонаступник ВАТ «Сведбанк», правонаступник АКБ «ТАС-Комерцбанк») та ОСОБА_1 укладено Договір про внесення змін та доповнень №1 до Іпотечного договору №1501/1107/71-234-Z-1 від 15 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., зареєстрованого в реєстрі за №6587 (а.с.38-40).

Згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» () та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (), ПАТ «Дельта Банк» набув прав вимоги за Кредитним договором №1501/1107/71-234 від 15 листопада 2007 року та забезпечувальним договором, як то Іпотечним договором №1501/1107/71-234-Z-1 від 15 листопада 2007 року (а.с.47-55).

Згідно Довідки від 10 липня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за Кредитним договором №1501/1107/71-234 від 15 листопада 2007 року станом на 10 липня 2015 року становила 126199,80 доларів США та 109918,51 грн. (а.с.41).

4 серпня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмета іпотеки у власність банку.

Відповідно до положень статей 590, 591 ЦК України звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду провадиться шляхом його продажу з публічних торгів. Тобто, норми Цивільного кодексу України не передбачали і не передбачають звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду.

Спеціальним законом, а саме Законом України «Про іпотеку» передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки врегульована статтею 37, яка відносить реалізацію такого права до позасудового врегулювання.

Умовами Іпотечного договору №1501/1107/71-234-Z-1 від 15 листопада 2007 року передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки застосовується, зокрема, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в підпунктах 12.3.1, 12.3.2 пункту 12.3 Договору. Так, підпунктом 12.3.1 Договору передбачено, що задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, укладеним між сторонами іпотечним договором передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки передбачена з віднесенням реалізації такого права до позасудового врегулювання.

З огляду на викладене, правові підстави для задоволення позовних вимог банку про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержетелем права власності на предмет іпотеки (передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки) відсутні, так як реалізація даного права можливе лише у позасудовому порядку.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає нормам матеріального права та умовам укладеного сторонами договору, відтак, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права при вирішення спору приймаються, натомість, посилання у відзиві на апеляційну скаргу є безпідставними, так як і на час звернення до суду з позовом, і наразі діяли та діють норми матеріального права, які передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відносять до позасудового врегулювання.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 4 листопада 2015 року скасувати.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 березня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков