Номер провадження: 22-ц/813/3891/20
Номер справи місцевого суду: 504/119/19
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 травня 2019 року по цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерій Миколайович звернувся до суду із поданням про надання йому дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, а саме на земельні ділянки (кадастрові номери :01:005:0049 та :01:005:0050), які розташовані на території Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, право власності на яке ОСОБА_1 не зареєстровано в установленому законом порядку.

Подання державного виконавця мотивоване тим, що в нього на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження АСВП № 57558124 з примусового виконання виконавчого напису нотаруса № 7041 від 13.09.2013 року про звернення стягнення на вищевказані земельні ділянки, що належать на праві приватної власності ОСОБА_1 та за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Надра» у розмірі 2 771 348,99 грн.

Відповідно до відомостей з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вказані земельні ділянки знаходяться під іпотекою банку та стануть власністю ОСОБА_1 у майбутньому, після отримання ним Державного акту на право власності на ці земельні ділянки.

При перевірці отримання ОСОБА_1 державного акту про право власності на земельні ділянки, державним виконавцем встановлено, що земельні ділянки належать ОСОБА_2 .

Таким чином ОСОБА_3 не зареєстровано право власності на земельні ділянки в установленому законом порядку, що стало підставою звернення до суду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 травня 2019 року подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича задоволено. В межах виконавчого провадження за виконавчим написом №7041, вчиненим 13.09.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,10га, що розташована на території Новодофінівської сільської ради Лиманського району Одеської області, кадастровий номер: :01:005:0049 та земельну ділянку площею 0,10га, що розташована на території Новодофінівської сільської ради Лиманського району Одеської області, кадастровий номер: :01:005:0050, що належить на праві власності ОСОБА_1 та за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна задовольнити вимоги стягувача Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Надра» у загальному розмірі 2 771 348,99грн - звернуто стягнення на нерухоме майно, яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку, площею 0,10га, що розташована на території Новодофінівської сільської ради Лиманського району Одеської області, кадастровий номер: :01:005:0049 та земельну ділянку площею 0,10га, що розташована на території Новодофінівської сільської ради Лиманського району Одеської області, кадастровий номер: :01:005:0050, що належить на праві власності ОСОБА_1 та за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна задовольнити вимоги стягувача Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Надра» у загальному розмірі 2 771 348,99грн.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 травня 2019 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явилися до судового засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Задовольняючи подання приватного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що спірне нерухоме майно фактично належить боржнику, проте у встановленому законом порядку не зареєстровано, що є перешкодою для приватного виконавця вчинити стягнення на таке майно. Враховуючи відсутність іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вказаної заяви.

Проте колегія суддів не погоджується в даному випадку з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна фізичної особи.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із поданням про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч.10,11 ст..440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.03.2008 року між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 05/03/2008/840-К/340, відповідно якого останній отримав у кредитора 195 224,40 доларів США на придбання у ОСОБА_2 земельних ділянок, розташованих на території Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, площею 0,10 га, кадастрові номери: 1:01:005:0049; :01:005:0050.

20.03.2008 року між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, відповідно якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку вищевказані земельні ділянки в рахунок виконання зобов"язань за кредитним договором (а.с.15-19). Відповідно іпотечного договору земельні ділянки стануть власністю ОСОБА_4 у майбутньому після отримання ним державних актів на право власності на земельні ділянки, що придбані іпотекодавцем на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок. Крім того, відповідно п.3.1.1 Іпотечного договору, іпотекодавець зобов"язався до 20.06.2008 року одержати Державні акти на право власностя на земельні ділянки.

30.09.2013 року виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме земельні ділянки, кожна з яких по 0,10 га, кадастрові номери: 1:01:005:0049; :01:005:0050, які розташовані на території Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що належать на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки від 20.03.2008 року передано в іпотеку ПАТ «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ КБ «Надра». Строк платежу за вищенаведеним договором іпотеки настав 26.09.2013 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна виконавчим написом запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Надра» у розмірі: основний борг 192 748,94 доларів США, сума заборгованості за відсотками 116 291,10 доларів США; пеня 143 449,09 грн.; штрафи 156 042,86 грн., що всього становить 309 040,04 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.09.2013 року (1 долар 7,993 грн) становить 2 470 157,04 грн. та 299 491,95 грн., а всього у гривневому еквіваленті 2 769 648,99 грн.; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 1 700 грн. Всього, сума в гривневому еквіваленті, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 2 771 348,99 грн. Строк, за який провадиться стягнення з 20.03.2008 року по 13.03.2013 рік. Виконавчий напис має бути пред"явленим до виконання до ВДВС протягом одного року з дня його вчинення. Виконавчий напис набрав чинності з 30.09.2013 року (а.с.05).

Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.01.2019 року, земельні ділянки, площею 0,10га, що розташовані на території Новодофінівської сільської ради Лиманського району Одеської області, кадастрові номери: :01:005:0049; :01:005:0050 перебувають під іпотекою ВАТ КБ "Надра" з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов"язань за кредитним договором № 05/03/2008/840-К/340 від 20.03.2008 року (а.с.15-19), та стануть власністю ОСОБА_1 у майбутньому, після отримання ним Державного акту на право власності на вказані земельні ділянки (а.с.07-10).

Відповідно до листів Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області від 09.11.2018 року та Управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області від 20.08.2013 року, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:005:0049; :01:005:0050 не зареєстровані за ОСОБА_1 (а.с.14, 40).

Проте, не отримання державних актів на право власності на земельні ділянки придбані за кредитні кошти і передані в іпотеку для забезпечення виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, не означає, що ОСОБА_1 , не став їх фактичним власником, і тому відсутність зареєстрованого права вланості на земельні ділянки в розумінні ч. 10 ст. 440 ЦПК України не є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.22 ЗУ "Про виконавче провадження" в редакції від 21.04.1999 року інші виконавчі документи можуть бути пред"явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Так, відповідно матеріалів справи, виконавчий напис нотаріуса набрав чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій - 30.09.2013 року.

Відповідно до інформації з виконавчого провадження, виконавчий напис нотаріуса пред"явлений державному виконавцеві 13.01.2014 року, тобто в строк. Проте, 31.03.2014 року був повернутий стягувачеві відповідно до п.2 ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції від 21.04.1999 року) у зв"язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції від 21.04.1999 року) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст.23 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції від 21.04.1999 року) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається: пред`явленням виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Після повернення 31 березня 2014 року державним виконавцем виконавчого напису стягувачеві, останній повторно, 18.03.2015 року, звернувся з виконавчим написом до виконавця, також в строк.

Проте, 15.06.2015 року виконавчий напис був знову повернутий стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції від 21.04.1999 року), у зв"язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Вподальшому, після повернення 15.06.2015 року державним виконавцем виконавчого напису, стягувач звернувся з виконавчим написом до державного виконавця вже 10.10.2016 року, тобто поза межами строку, встановленого п.2 ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження" (1 рік).

Колегія суддів приймає до уваги, що 05.10.2016 року набув чинності новий Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII та відповідно до п.5 прикінцевих та перехідних положень цього Закону строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, виданих до 05.10.2016 р. збільшився до 3 років.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи пред`являються до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Проте, положення статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року, якою збільшено строк пред"явлення виконавчого листа до виконання, не застосовуються на повторне пред`явлення стягувачем виконавчих листів (виконавчих написів) для виконання.

Положення Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» в частині строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч. 1 ст. 12 цього Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи пред"явлені виконавцеві вперше.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.09.2019 року по справі № 409/4751/12.

В даному випадку, виконавчий напис двічі подавався стягувачем до виконання до набрання чинності новим ЗУ "Про виконавче провадження", яким збільшено строк пред"явлення виконавчого документа до виконання та неодноразово повертався виконавцем. Тому положення п. 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року на дані правовідносини не розповсюджується.

За таких обставин, пред"явлення стягувачем виконавчого напису в-третє, а саме 10.10.2016 року з дня повернення його 15.06.2015 року державним виконавцем стягувачеві, відбулося поза межами строку, встановленого п.2 ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження" в редакції від 21.04.1999 року (1 рік).

Наведеного суд першої інстанції не врахував та помилково дійшов висновку про задоволення подання, у зв"язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні подання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 травня 2019 року - скасувати.

Відмовити приватному виконавцеві виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича у задоволенні подання про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.03.2020 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова