Справа № 640/4883/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Медведєвої Я.А.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду с позовом, відповідно до якого просить виділити йому у власність частку спільного майна у десятикімнатній квартирі АДРЕСА_1 , а саме: приміщення № 5 (кімната 4) площею 15,8 кв.м., приміщення № 6 (кімната 5) площею 15,7 кв.м., приміщення № 7 (кімната 6) площею 28,4 кв.м., приміщення № 8 (кімната 7) площею 14,6 кв.м., балкону ІІ площею 6,5 кв.м., балкону ІІ площею 2,4 кв. м., коридору (приміщення № 10) площею 8,3 кв.м., санвузлу (приміщення № 13) площею 5,0 кв.м., кухні (приміщення № 9) площею 2,3 кв.м. згідно з технічним паспортом, виданим приватним підприємством КП «ХМ БТІ» 28.02.2014 року за № 194322. Залишити у спільній частковій власності коридор (приміщення № 1) площею 15,0 кв.м. у десятикімнатній квартирі АДРЕСА_1 у зв`язку з неможливістю його виділу. Припинити право спільної часткової власності на приміщення № 5 (кімната 4) площею 15,8 кв.м., приміщення № 6 (кімната 5) площею 15,7 кв.м., приміщення № 7 (кімната 6) площею 28,4 кв.м., приміщення № 8 (кімната 7) площею 14,6 кв.м., балкону ІІ площею 6,5 кв.м., балкону іІІ площею 2,4 кв.м., коридору (приміщення № 10) площею 8,3 кв.м., санвузлу (приміщення № 13) площею 5,0 кв.м., кухні (приміщення № 9) площею 2,3 кв.м. у десятикімнатній квартирі

АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно з договором купівлі-продажу № Н28-6474 від 12 вересня 1996 року він купив: частину десятикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка становить 43/100 ідеальних часток. Також він є фактичним користувачем приміщення № 5 (кімната 4) площею 15,8 кв.м., приміщення № 6 (кімната 5) площею 15,7 кв.м., приміщення № 7 (кімната 6) площею 28, 4 кв.м., приміщення № 8 (кімната 7) площею 14,6 кв.м., балкону ІІ площею 6.5 кв.м., балкону ІІІ площею 2,4 кв.м., коридору (приміщення № 10) площею 8,3 кв.м., санвузлу (приміщення № 13) площею 5,0 кв.м., кухні (приміщення № 9) площею 2,3 кв.м., коридор (приміщення № 1) площею 15,0 кв.м. залишається у спільній частковій власності у зв`язку з неможливістю його поділу. Право власності на цю нерухомість зареєстровано у КП «ХМ БТІ інвентаризаційна справа № 194322, за реєстровим записом № П-2-10363 від 03.09.1996 року. Згідно із технічним паспортом, виданим КП «ХМ БТІ» 28.02.2014 року за № 194322, загальна площа 43/100 частин, які належать йому становить 109,9 кв.м. Зазначив, що співвласниками інших частин є ОСОБА_3 , якій належить 25/100 частин цієї квартири, ОСОБА_4 , якому належить 25/200 частин цієї квартири та ОСОБА_5 , якій належить 12/100 частин цієї квартири. Між ними, як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. Частка, яку він просить виділити йому є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. При виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2018 року відкрито загальне позовне провадження (Суддя Шмадченко С.І.)

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2018 року витребувано інвентаризаційну справу стосовно квартири АДРЕСА_1 . Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справо розподілено судді Ніколаєнко І.В.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.07.2018 року справу прийнято до провадження судді Ніколаєнко І.В.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2018 року справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача у вступному слові позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся шляхом надіслання судових повісток.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належне повідомлення відповідача. Заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи без їх участі до суду не надходило.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, копію інвентаризаційної справи № 194322 на квартиру АДРЕСА_1 та докази надані в обґрунтування вимог, вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити.

В ході судового розгляду встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії купівлі-продажу № Н28-6474 від 12 вересня 1996 року ОСОБА_2 придбав частину десятикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка становить 43/100 ідеальних часток.

Право власності на цю нерухомість зареєстровано у КП «ХМ БТІ інвентаризаційна справа № 194322, за реєстровим записом № П-2-10363 від 03.09.1996 року.

Згідно із технічним паспортом, виданим КП «ХМ БТІ» 28.02.2014 року за № 194322, загальна площа 43/100 частин квартири АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 становить 109,9 кв.м.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, співвласниками інших частин квартири АДРЕСА_1 - є ОСОБА_3 , якій належить 25/100 частин цієї квартири, ОСОБА_4 , якому належить 25/200 частин цієї квартири та ОСОБА_5 , якій належить 12/100 частин цієї квартири.

Відповідно до висновку, виданого ТОВ «Будгрупп» від 07.06.2019 року, ОСОБА_2 належить 43/100 частин квартири квартири АДРЕСА_1 , фактичне користування приміщення № 5 (кімната 4) площею 15,8 кв.м., приміщення № 6 (кімната 5) площею 15,7 кв.м., приміщення № 7 (кімната 6) площею 28,4 кв.м., приміщення № 8 (Кімната 7) площею 14,6 кв.м., балкону ІІ площею 6,5 кв.м., балкону ІІ площею 2,4 кв. м., коридору (приміщення № 10) площею 8,3 кв.м., санвузлу (приміщення № 13) площею 5,0 кв.м., кухні (приміщення № 9) площею 8,3 кв.м. За технічними показниками об`єкт може бути поділено.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Положеннями ч.1, 2 ст.355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Тобто, на теперішній час, як зазначає ОСОБА_2 , він є фактичним користувачем приміщення № 5 (кімната 4) площею 15,8 кв.м., приміщення № 6 (кімната 5) площею 15,7 кв.м., приміщення № 7 (кімната 6) площею 28, 4 кв.м., приміщення № 8 (кімната 7) площею 14,6 кв.м., балкону ІІ площею 6.5 кв.м., балкону ІІІ площею 2,4 кв.м., коридору (приміщення № 10) площею 8,3 кв.м., санвузлу (приміщення № 13) площею 5,0 кв.м., кухні (приміщення № 9) площею 8,3 кв.м., коридор (приміщення № 1) площею 15,0 кв.м.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування заявлених вимог стосовно виділення йому у власність вищевказаних приміщень квартири АДРЕСА_1 .

Клопотань про призначення судової експертизи до суду не надходило.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про не обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови в їх задоволенні.

Керуючись ст. 364 ЦК України ,ст.ст. 12, 79-81, 141, 258-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.03.2020 року.

Суддя І.В. Ніколаєнко