№ 207/4008/19
№ 2/207/312/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Подобєд О.К.

при секретарі Онищенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про звільнення спадкового майна з під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про звільнення спадкового майна з під арешту.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачі вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх син ОСОБА_3 , про що відділом № 3 Красногвардійського управління РАЦС Головного управління РАЦС Московської області зроблено відповідний запис № 391. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з частини квартири АДРЕСА_1 , інша частина квартири належить їм. Як спадкоємці першої черги, вони звернулись до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із наявністю арешту на спадкове майно.

Звернувшись до Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, позивачі отримали відповідь, що на виконанні перебуває судовий наказ № 2-1767/08 від 27.11.2008 року виданий Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська до ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» борг в сумі 47 489,71 гривня. Борг вони сплатили у повному обсязі.

07.12.2009 року державним виконавцем Осипенко М.С. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Приймаючи до уваги той факт, що арешт на нерухоме майно був накладений з метою забезпечення стягнення боргу на підставі судового наказу, заборгованість на даний час погашена у повному обсязі, виконавче провадження закінчено, вони звернулась до суду з позовом про зняття арешту з майна. Таким чином, перебування належного їм майна під арештом, порушує їх право власності які встановлені та гарантовані Конституцією України та Цивільним кодексом України. Просять позовні вимоги задовольнити.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено наступне.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом № 3 Красногорського управління РАЦС Головного управління РАЦС Московської області зроблено відповідний актовий запис № 391 та видано свідоцтво про смерть від 22.03.2017 року, номер НОМЕР_1 (а.с. 9).

Згідно постанови, виданої державним нотаріусом Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Новіковою Л.В. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після сина ОСОБА_3 , на частину квартири АДРЕСА_1 оскільки при перевірці заборон або арештів майна, було виявлено наявність обтяжень № 8781685 арешту майна належного ОСОБА_3 , зареєстрованого 05 червня 2009 року реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 23.03.2009 року Баглійським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ (а.с. 10).

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» за ОСОБА_3 станом на 26.03.2019 року заборгованість перед банком відсутня. (а.с. 12).

07.12.2009 року державним виконавцем Осипенко М.С. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження яка надіслана до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ для подальшого виконання за місцем мешкання боржника. (а.с. 11).

Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Позивачі мають право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивачків.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 56, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 30, 76-89, 141, 223, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з спадкового майна померлого ОСОБА_3 а саме: частини квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.К. Подобєд