Справа № 504/1315/19
Номер провадження 2/504/736/20
06.02.2020смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Вінської Н.В.,
секретаря Сухіна Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області про усунення перешкод у користуванні, виселення з житлового приміщення та зняття з реєстрації,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом про усунення перешкод у користуванні, виселення з житлового приміщення і зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У зазначеному житловому будинку, крім неї (позивача) зареєстрований та проживає її онук ОСОБА_2 . Зазначає, що останній створює їй неможливі умови для проживання, систематично вчиняє сварки та бійки, принижує, застосовує фізичне насильство у зв`язку з чим позивачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів. Між нею та ОСОБА_2 склалися особливо неприязні відносини, які супроводжуються фізичним насильством, образами і погрозами, які виключають ведення спільного побуту. Добровільно виселитись з будинку останній не бажає.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву якою просила проводити слухання справи у її відсутність, не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав. Про дату та час проведення розгляду справи неодноразово повідомлявся зокрема шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду.
Представник третьої особи - Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області в судове засідання не з`явився будучи повідомленим про дату та час судового засідання.
Суд, керуючись ст.280 ЦПК України, так як належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов не подав, а проти заочного розгляду справи не заперечує позивач, розглядає справу заочним розглядом на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судовим розглядом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. (а.с.11,12)
У відповідності до довідки Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області №3083 від 19.07.2018 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.4)
Згідно до повідомлення начальника Лиманського ВП ГУНП в Одеській області 26 грудня 2018 року до чергової частини Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомленням від ОСОБА_1 про те, що онук ОСОБА_2 погрожує їй фізичною розправою, виражається грубою нецензурною лайкою та за результатами перевірки у відношенні ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол ст. 173-2 ч.1 КУпАП та направлено до Комінтернівського районного суду Одеської області.(а.с.6)
Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 створює несприятливі умови для спільного проживання, вчиняє сімейне насильство стосовно позивача, що підтверджується наявними у справі зверненнями позивача до правоохоронних органів.
Згідно із ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.
Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.
За ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Статтею 391 ЦК України встановлено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення.
Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. За змістом ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, зокрема, його дружина, діти і батьки. Членами сім`ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Підстави виселення членів сім`ї (колишніх членів сім`ї) власника будинку передбачені ст. 157 ЖК України та ч. 1 ст. 116 ЖК України.
За ст. 157 ЖК України членів сім`ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 ЖК України. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого житлового приміщення.
Частиною 1 ст. 116 ЖК України встановлено: якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують житлове приміщення або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого житлового приміщення.
Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" N 2 від 12 квітня 1985 року, при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів (заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, а також заходи громадського впливу).
Тобто, для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно із ст.11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці здійснюється органом реєстрації, яким є зокрема, виконавчий орган селищно ради, що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної міської ради.
Зняття з реєстрації місця проживання відповідача є по суті похідною вимогою від основної та може бути здійснено на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а його відсутність унеможливлює таке зняття.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області про усунення перешкод у користуванні, виселення з житлового приміщення та зняття з реєстрації - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні будинком шляхом виселення ОСОБА_2 із житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.
Рішення є підставою для зняття з реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Вінська Н. В.