ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м.Херсон

Номер справи: 648/3640/18

Номер провадження: 22-ц/819/626/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряСікора О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Харченка Дмитра Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 , на рішення Білозерського районного суду Херсонської області у складі судді Строілова С.О. від 15 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Чорнобаївська сільська рада Білозерського району Херсонської області та приватний нотаріус Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області - Луб`янський Андрій Васильович, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 06.10.1999 року йому на праві власності належить домобудівля, розташована за адресою: АДРЕСА_1 та площа земельної ділянки, на якій розташований цей будинок складає 0,07 га, яка згідно приписів ч. 1 ст. 30 Земельного кодексу України також належить йому на праві власності.

Проте, при зверненні до Чорнобаївської сільради з заявою про передачу зазначеної земельної ділянки йому у власність, він дізнався про те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.02.2014 року земельна ділянка загальною площею 0,1500 га знаходиться у власності ОСОБА_1 , який отримав земельну ділянку у спадок після смерті ОСОБА_3 . Останній за життя здійснив поділ домоволодіння та земельної ділянки 0,1500 га, на якій воно розміщене. Рішенням виконавчого комітету Чорнорбаївськох сілької ради від 30.06.1999 року № 50 визнано літню кухню по АДРЕСА_2 малогабаритним житловим будинком з літньою кухнею та сараєм, присвоєно йому номер АДРЕСА_2 та затверджено акт відвода земельної ділянки площею 0,07 га під цей будинок з господарськими спорудами, який в подальшому відчужено спадкодавцем на користь позивача. Іншу частину домоволодіння, розташованого на земельній ділянці площею 0,08 га у 2007 році ОСОБА_3 подарував своєму сину - ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_2 зазначив, що видача свідоцтва про право на спадщину порушує його права як власника нерухомого майна та земельної ділянки, на якій таке майно розташоване, що є підставою для визнання свідоцтва недійсним.

На підставі викладеного, посилаючись на ч. 1 ст. 321, ст.ст.1216, 1218 ЦК України, зазначивши, що однією з підстав недійсності свідоцтва про право на спадщину є включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини, позивач просить:

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20.02.2014 року приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Луб`янським Андрієм Васильовичем, зареєстроване в реєстрі за № 174;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,15 га кадастровий номер :01:001:0317, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 15 січня 2020 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Чорнобаївська сільська рада Білозерського району Херсонської області, приватний нотаріус Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Луб`янський А.В.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0317 площею 0,15 га розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , видане 20.02.2014 року приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Луб`янським А.В., зареєстроване в реєстрі за № 174.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,15 га розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:001:0317.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1762 грн в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

В апеляційній скарзі адвокат Харченко Дмитро Миколайович, який діє від імені ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Скаржник посилається на те, що ОСОБА_2 придбано будинок АДРЕСА_2 , земельна ділянка не придбавалась, в зв`язку з чим, на думку скаржника, до ОСОБА_2 перейшла лише земельна ділянка під будинком і спорудами. Окрім того, вважає, що ОСОБА_2 порушено строк позовної давності.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Просить взяти до уваги, що у 2007 році ОСОБА_3 подарував належний йому будинок із господарськими спорудами - сину ОСОБА_1 - відповідачу по справі, автоматично до останнього перейшла і земельна ділянка, а тому вказане майно і земельна ділянка не могли ввійти до спадкової маси. Окрім того, до свідоцтва про право на спадщину ввійшло майно, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Також звертає увагу суду на те, що у 1999 році при придбанні будинку був погоджений порядок користування земельною ділянкою згідно акту її відводу. Про наявність оспореного свідоцтва про право на спадщину позивачу стало відомо із відповіді Чорнобаївської сільської ради від 05.11.2018 року, коли виникла суперечка між сторонами з приводу земельної ділянки.

У ході апеляційного розгляду адвокат Харченко Д.М., який діє від імені ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав, просить задовольнити.

ОСОБА_2 та адвокат Діневич О.М. наполягали на розгляді справи при відкладенні розгляду. В наступне судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Чорнобаївська сільська рада та приватний нотаріус Люб`янський А.В. в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частинами 1,2 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

У відповідності ч. 1 ст. 120 ЗК України в редакції станом на момент укладення договору дарування (27.07.2007 року) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст. 30 ЗК України в редакції 1990 року станом на момент набуття позивачем права власності на домоволодіння (06.10.1999 року), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього кодексу (не більше 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку в сільських населених пунктах), і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Згідно ст. ст.1216, 1217, 1218 ЦК України в редакції станом на дату видачі свідоцтва про право на спадщину ( ІНФОРМАЦІЯ_1 року) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст.69 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна.

Відповідно пп. 1.2. п.1 гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно державного акту від 21.01.1997 року ОСОБА_3 приватизовано 0,15 га на підставі рішення Чорнобаївської сільської ради від 26.12.1996 року № 102 (а.с. 11).

Згідно копій актів прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом жилого будинку та акту відводу і встановлення меж земельних ділянок від 28.06.1999 року, затверджених рішенням виконкому Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області за № 50 від 30.06.1999 року, визнано літню кухню по АДРЕСА_2 малогабаритним житловим будинком та прийнято його в експлуатацію, присвоєно номер будинку АДРЕСА_2 , під який відведено земельну ділянку площею 0,07 га, затверджено акт відводу земельної ділянки. Жилий будинок ОСОБА_3 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 також прийнято в експлуатацію, акт прийняття в експлуатацію затверджено рішенням виконкому № 50 від 30.06.1999 року та відведено земельну ділянку площею 0,08 га, затверджено акт відводу земельної ділянки на підставі заяви ОСОБА_3 про переоформлення його земельної ділянки (а.с. 14-18).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу жилого будинку від 06.10.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області Луб`янським А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1597, ОСОБА_2 (покупець) придбав у ОСОБА_3 (продавець) домобудівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка складалась з житлового будинку літ. А, площею 28,2 кв.м., при якому літня кухня літ.Б, сарай літ. В, огорожа № 1,2 (а.с. 11, 19).

Згідно договору дарування домобудівлі від 27.07.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області Луб`янським А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2048, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 домобудівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 21 та зв.).

Згідно копії матеріалів спадкової справи № 70/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Луб`янським А.В. 20.02.2014 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1500 га кадастровий номер :01:001:0317, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розміщену на території Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХС , виданого Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області 21.01.1997 року (а.с. 94, 87).

Враховуючи викладене, свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0317 площею 0,15 га розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , видано ОСОБА_1 в порушення вимог закону, оскільки на момент відкриття спадщини такого об`єкту у власності спадкодавця не існувало. Після отримання державного акту від 21.01.1997 року на земельній ділянці АДРЕСА_2 , площею 0,15 га за заявою ОСОБА_3 було сформовано дві земельні ділянки 0,07 га (Червонофлотська, 98-а) та 0,08 га (Червонофлотська, 98). На земельній ділянці, на яку видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, знаходиться нерухоме майно, а саме - домоволодіння АДРЕСА_2 , належне позивачу, до якого при набутті права власності 06.10.1999 року перейшло право на земельну ділянку. При укладенні договору дарування будинку АДРЕСА_2 від 27.07.2007 року з володіння і власності ОСОБА_3 вибула земельна ділянка за вказаною адресою на користь обдарованого ОСОБА_1 У п. 6 договору погоджено одночасний перехід права власності на земельну ділянку, на якій розміщена подарована домобудівля без зміни цільового призначення.

За таких обставин, суд першої інстанції дав правильну оцінку доказам, наявним в матеріалах справи та дійшов правильного висновку про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, оскільки вказане майно, на яке оформлена спадщина (земельна ділянка - 0,15 га) не перебувало у власності спадкодавця та не входило до спадкової маси. Позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку також правильно задоволена як похідна.

Доводи апеляційної скарги про те, що спадкодавець ОСОБА_3 згідно державного акту був власником земельної ділянки розміром 0,1500 га та позивач придбав 06.10.1999 року у останнього лише домобудівлю, при цьому до набувача цього будинку перейшло право лише на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, - висновки суду не спростовують та оспорення позивачем розміру земельної ділянки, відведеної під відчужений спадкодавцем будинок, - не впливає на висновки суду про задоволення позовних вимог на підставі ст. 1301 ЦК України.

Посилання в апеляційній скарзі на пропуск позивачкою строку позовної давності також до уваги не приймаються. Судом першої інстанції правильно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі заяви ОСОБА_3 з приватизованої ним земельної ділянки, площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_2 при переході права власності на будинок АДРЕСА_2 за будинком закріплено та позивачу виділено земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,07 га. Порядок користування та межі погоджені. Отже, в зв`язку із сталими правовідносинами, відсутністю спорів, позивач дізнався про своє порушене право лише у 2018 році із відповіді Чорнобаївської сільської ради і в межах строку позовної давності звернувся до суду.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ґрунтується на вимогах закону, а тому підстав для його зміни або скасування немає.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Харченка Дмитра Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 15 січня 2020 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складення повного судового рішення 04 травня 2020 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова