Дата документу 23.03.2020
Справа № 501/4183/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ»

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги: Незалежна профспілка працівників морського торгового порту «Чорноморськ»

предмет та підстави позову: про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення часу вимушеного прогулу

учасники справи:

представник відповідача - Марченко Д.В.,

голова Незалежної профспілки працівників морського торгового порту «Чорноморськ» - Павлуша В.В.,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 29.11.2019 року звернулася до суду з позовом до Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ» (третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги: Незалежна профспілка працівників морського торгового порту «Чорноморськ») про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення часу вимушеного прогулу (а.с.1-5), згідно якого просить суд:

- наказ в.о. директора порту від 07.08.2019 року за №344 «Про зміну істотних умов праці» в частині зміни оплати праці ОСОБА_1 визнати незаконним та скасувати;

- наказ першого заступника директора порту від 31.10.2019 року за №568/О-1 «Про припинення трудового договору» з ОСОБА_1 визнати незаконним та скасувати;

- поновити ОСОБА_1 в ДП «МТП «Чорноморськ» на посаді перекладача Адміністративної служби відділу діловодства та контролю;

- стягнути з ДП «МТП «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04.11.2019 року по час постановлення рішення суду;

- рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення часу вимушеного прогулу за один місяць піддати до негайного виконання.

Позов обґрунтовано тим, що позивач ОСОБА_1 працювала в ДП «МТП «Чорноморськ» перекладачем Адміністративної служби відділу діловодства та контролю.

На підставі наказу в.о. директора порту за №344 від 07.08.2019 року «Про зміну істотних умов праці їй в односторонньому порядку в сторону погіршення було змінено умови оплати праці.

04.11.2019 року на підставі наказу за №568/О-1 від 31.10.2018 року вона була звільнена з підприємства за п.6 ст.40 КЗпП України.

Посилаючись на те, що згоди на зміну умови оплати праці вона не надавала, нові умови праці введено без узгодження та згоди незалежної профспілки, позивач просив позов задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на позов і просив у позові відмовити, посилаючись на те, що проведення заходів щодо зміни організації виробництва і праці - це виключне повноваження власника (роботодавця), яка допускається без погодження з виборним органом первинної профспілкової організації та позивачу після зменшення розміру посадового окладу збережено рівень заробітної плати, що перевищує мінімально встановлений та гарантований державою, позивача звільнено через її відмову від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці (а.с.41-48).

Представник третьої особи надав до суду пояснення, просив суд задовольнити позов ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на обґрунтованість вимог позивача, викладених у позові (а.с.117-121).

Представник відповідача 06.02.2020 року надав до суду відзив на розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, просив суд відмовити у задоволенні позову (а.с.122-124).

Представник відповідача в судовому засіданні 10.03.2020 року надав до суду пояснення (а.с.147-148).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 13.01.2010 року надала до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (а.с.36).

Представник третьої особи 03.02.2020, 25.02.2020, 10.03.2020 надав до суду розрахунок середнього заробітку працівника за час вимушеного прогулу (а.с.112-113, 142-143, 149-150).

Позивач ОСОБА_1 25.02.2020 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.141).

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на підстави викладені у відзиві на позов.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив суд задовольнити позов з підстав викладених у позові та поясненнях.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 29.11.2019 року справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.25).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 11.12.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні (а.с.30-31)

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 21.01.2020 року вирішено питання про перехід від розгляду справи від спрощеного позовного провадження до загального, призначено судове засідання по справі на 09 годину 30 хвилин 07 лютого 2020 року (а.с.106-107).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 :

- з 03.09.1997 року на підставі наказу начальника ДП «ІМТП» за №163/л призначена на посаду у відділ Адміністративно - господарського забезпечення;

- 03.02.2003 року на підставі наказу начальника ДП «ІМТП» за №23л переведена перекладачем в БОД;

- 01.11.2007 року на підставі наказу начальника ДП «ІМТП» за №208л переведена перекладачем в канцелярію відділу діловодства;

- 20.09.2012 року на підставі наказу начальника ДП «ІМТП» за №545/О переведена перекладачем до відділу діловодства інформації;

- 26.06.2013 року на підставі наказу начальника ДП «ІМТП» за №351-О переведена перекладачем до адміністративно - господарського відділу;

- 17.02.2014 року на підставі наказу начальника ДП «ІМТП» за №56/О переведена перекладачем до адміністративної служби відділу діловодства та контролю.

Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.13-16).

31.07.2017 року укладено договір оренди № 17/173-о/д нерухомого майна, що належить на праві державної власності між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ «Еко Ресурс - Холдинг», згідно якого в ордену ТОВ «Еко Ресурс - Холдинг» передано частину майна ДП МТП (а.с.73-83).

Згідно п.3.3 Угоди про співробітництво в галузі соціально трудових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, укладеного 31.07.2017 року між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Одеській області, Підприємством, погодженим Портом та посвідченого нотаріусом, ТОВ «Еко Ресурс - Холдинг» зобов`язується прийняти до себе на роботу по переведенню 100 працівників з Порту, які відповідають кваліфікаційним вимогам створених робочих місць та гарантує збереження суттєвих умов праці кожного переведеного працівника (а.с.84-88).

Угода від 29.11.2017 року про співробітництво в галузі соціально трудових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, укладеного 31.07.2017 року погоджена 3 профспілками, зокрема третьою особою НП (а.с.84-88).

13.06.2018 року укладено договір оренди № 18/208-о/д нерухомого майна, що належить на праві державної власності між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ «Європіан Агро Інвестмент Юкрейн», згідно якого в ордену ТОВ «Європіан Агро Інвестмент Юкрейн», передано частину майна ДП МТП (а.с.57-65).

Згідно п.2 Угоди про співробітництво в галузі соціально трудових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, укладеного 31.07.2017 року між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Одеській області, Підприємством, погодженим Портом та посвідченого нотаріусом, ТОВ «Європіан Агро Інвестмент Юкрейн» гарантує всім працівникам, що будуть переведені з Порту до Підприємства забезпечення рівня оплати праці на рівні не нижче, ніж передбачений чинними колективним договором із збереженням кожному працівникові класності, розряду, категорії, яку він мав на момент переведення; доплат та надбавок, виплат за вислугу років і т.і., тобто гарантує збереження суттєвих умов праці кожного переведеного працівника (а.с.66-68).

Угода від 14.06.2018 року про співробітництво в галузі соціально трудових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, погоджена 2 профспілками (а.с.66-68).

Наказом № 144 від 07.03.2018 року в ДП МТП «Чорноморськ» запроваджені зміни в організації виробництва і праці, створено з 01.04.2018 року наступні структурні підрозділи: «Служба охорони праці», «Служба охорони навколишнього середовища», «Служба цивільного захисту та мобілізаційної роботи» тощо (а.с.54-55).

У подальшому, наказом №327 від 20.06.2018 року в ДП МТП «Чорноморськ» запроваджені зміни в організації виробництва і праці, яким ліквідовано з 01.09.2018 року структурний підрозділ «Другий термінал» з усіма робочими місцями та посадами, що складають його штатний розпис (а.с.56).

Далі, наказом №420 від 22.08.2018 року в ДП МТП «Чорноморськ» запроваджені зміни в організації виробництва і праці, яким створено з 01.09.2018 року структурний підрозділ «Портова сервісна служба» (а.с.69).

Разом з тим, наказами №426 від 22.08.2018 року та №439 від 30.08.2019 року в ДП МТП «Чорноморськ» запроваджені зміни в організації виробництва і праці, яким ліквідовано з 01.12.2018 року структурний підрозділ «Відділ забезпечення зовнішніх зв`язків» та «Відділ тарифів» з усіма посадами, що складають їх штатний розпис (а.с.70-71).

Також, наказом №622 від 20.12.2018 року в ДП МТП «Чорноморськ» запроваджені зміни в організації виробництва і праці, яким скорочено з 26.03.2019 року штатні одиниці працівників, які входять до підрозділу «Складська діяльність» 4 терміналу (а.с.72).

Крім того, наказом №44 від 24.01.2019 року в ДП МТП «Чорноморськ» внесено зімни до наказу від 20.12.2018 року №622, яким скорочено з 26.03.2019 року штатні одинці працівників, які входять до підрозділу «Складська діяльність» 4 терміналу (а.с.89).

Наказом №133 від 28.03.2019 року в ДП МТП «Чорноморськ» запроваджені зміни в організації виробництва і праці, яким ліквідовано з 01.06.2019 року структурний підрозділ «Спеціалізований комплекс з переробки руди» з усіма робочими місцями та посадами, що складають його штатний розпис (а.с.90).

Наказом №344 від 07.08.2019 року в ДП МТП «Чорноморськ» запроваджені зміни істотних умов праці працівникам підприємства та з 01.11.2019 року затверджено зміна штатного розпису підприємства (а.с.19, 50-51).

ОСОБА_1 04.09.2019 року повідомлено про зміни істотних умов праці (а.с.53), однак вона відмовилась від ознайомлення з наказом від 07.08.2019 року №344.

Відповідно до повідомлення, ОСОБА_1 ознайомлена про зміну істотних умов праці, яким їй повідомлено про те, що з 01.11.2019 року її середньоденна тарифна ставка буде складати 30,51 грн. та місячний посадовий оклад буде 5067 грн., запропоновано погодитись з вказаним змінами або відмовитись від продовження роботи у нових умовах. У разі відмови від продовження роботи у нових умовах праці, попереджено ОСОБА_1 , що трудовий договір з нею буде припинено за п.6 ст.36 КЗпП України.

ОСОБА_1 отримала копію наказу №344 від 07.8.2019 року «Про зміну істотних умов праці», однак відмовилась ставити свій підпис про ознайомлення з наказом, про що складено акт в.о.начальника СУП у присутності 3 свідків (а.с.52).

Наказом № 568/О-1 від 04.11.2019 року припинено трудовий договір із ОСОБА_1 , звільнено її на підставі п.6 ст.36 КЗпП України (відмова від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці (а.с.20, 49).

V. Оцінка Суду.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивач ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів порушення її прав під час видання оскаржуваних наказів, а також її звільнення з підстав п.6 ст.36 КЗпП України з таких підстав.

Між сторонами виникли щодо розірвання трудового договору, які регулюються нормами КЗпП України.

Згідно ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Однією з підстав припинення трудового договору є відмова працівника від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці (ст.36 п.6 КЗпП України).

У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці (ст.32 ч.3 КЗпП України).

Відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП України допускається зміна істотних умов праці, в тому числі і режиму роботи без погодження з виборним органом первинної профспілкової організації. Такі зміни є можливим за умови, що вони викликані змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. При цьому проведення заходів щодо зміни організації виробництва і праці це виключне повноваження власника (роботодавця).

Судом встановлено і підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, наявними в матеріалах справи, що відповідно до договорів оренди №17/173-о/д нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.07.2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко-Ресурс-Холдинг» та №18/208-о/д нерухомого майна, що належить на державної власності від 13.06.2018 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ «Європіан Агро Інвестмент Юкрейн», згідно якого в ордену ТОВ «Європіан Агро Інвестмент Юкрейн», передано частину майна ДП МТП в ДП МТП дійсно відбулися зміни в організації виробництва і праці внаслідок укладання даних договорів.

08.08.2019 року ОСОБА_1 отримала копію наказу №344 від 07.8.2019 року «Про зміну істотних умов праці», однак відмовилась ставити свій підпис про ознайомлення з наказом (а.с.52).

ОСОБА_1 04.09.2019 року повідомлено про зміни істотних умов праці (а.с.53), однак вона відмовилась від ознайомлення з повідомленням, що зафіксовано у присутності трьох свідків.

Відповідно до повідомлення, ОСОБА_1 ознайомлена про зміну істотних умов праці, яким їй повідомлено про те, що з 01.11.2019 року її середньоденна тарифна ставка буде складати 30,51 грн. та місячний посадовий оклад буде 5067 грн., запропоновано погодитись з вказаним змінами або відмовитись від продовження роботи у нових умовах. У разі відмови від продовження роботи у нових умовах праці, попереджено ОСОБА_1 , що трудовий договір з нею буде припинено за п.6 ст.36 КЗпП України.

Згідно наказу №344 від 07.08.2019 року «Про зміну істотних умов праці» встановлення нової середньоденної тарифної ставки викликана змінами в організації виробництва і праці, а саме укладанням договорів оренди №17/173-о/д нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.07.2017 року та №18/208-о/д від 13.06.2018 року.

Наведене свідчить про те, що в ДП МТП відбулися зміни в організації виробництва і праці, викликані укладанням договорів оренди нерухомого майна №17/173-о/д від 31.07.2017 року та №18/208-о/д від 13.06.2018 року шляхом ліквідації і створення нових структурних підрозділів, реорганізації робочих місць, введення нових форм організації праці, перегрупування докерів механізаторів у бригадах та інших працівників підприємства.

За таких обставин, чинне законодавство допускає зміну істотних умов праці на підприємстві, у тому числі режиму праці та встановлення нової середньоденної тарифної ставки (посадові оклади).

Враховуючи, що в ДП МТП існували об`єктивні причини необхідності змін до штатного розпису з 01.11.2019 року, наказ №344 від 07.08.2019 року «Про зміну істотних умов праці» є таким, що відповідає вимогам закону.

Позивач не погодився на зміну істотних умов праці, посилаючись на те, що така зміна не погоджена з профспілкою.

У розумінні ч.3 ст.32 КЗпП України допускається зміна істотних умов праці, в тому числі і режиму роботи без погодження з виборним органом первинної профспілкової організації, при цьому, такі зміни є можливим за умови, що вони викликані змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 не надала згоду на продовження роботи у нових умовах, які викликані змінами в організації виробництва і праці, попереджена про зміни завчасно, суд приходить до висновку, що підстав для скасування наказу про звільнення не має.

Доводи позовної заяви про те, що відповідач, у порушення ст.247 КЗпП України, ст.38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», запровадив нові умови оплати праці для позивача без участі і погодження з виборним органом профспілки, членом якої є позивач, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Статтею 247 КЗпП України передбачено повноваження виборного органу первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації.

Так, виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації:

- укладає та контролює виконання колективного договору, звітує про його виконання на загальних зборах трудового колективу, звертається з вимогою до відповідних органів про притягнення до відповідальності посадових осіб за невиконання умов колективного договору;

- разом з власником або уповноваженим ним органом вирішу питання запровадження, перегляду та змін норм праці;

- разом з власником або уповноваженим ним органом вирішує питання оплати праці працівників, форм і систем оплати праці, розцінок, тарифних сіток, схем посадових окладів, умов запровадження та розмірів надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних виплат;

- разом з власником або уповноваженим ним органом вирішує питання робочого часу і часу відпочинку, погоджує графіки змінності та надання відпусток, запровадження підсумованого обліку робочого часу, дає дозвіл на проведення надурочних робіт, робіт у вихідні дні тощо;

- разом з власником або уповноваженим ним органом вирішує питання соціального розвитку підприємства,поліпшення умов праці, матеріально-побутового, медичного обслуговування працівників;

- бере участь у вирішенні соціально-економічних питань, визначенні та затвердженні переліку і порядку надання працівникам соціальних пільг;

- бере участь у розробленні правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи або організації;

- представляє інтереси працівників за їх дорученням під час розгляду індивідуальних трудових спорів та у колективному трудовому спорі, сприяє його вирішенню;

- приймає рішення про вимогу до власника або уповноваженого ним органу розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», законодавство про працю, ухиляється від участі в переговорах щодо укладення або зміни колективного договору, не виконує зобов`язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори;

- надає згоду або відмовляє в наданні згоди на розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з працівником, який є членом професійної спілки, що діє на підприємстві, в установі та організації, у випадках, передбачених законом;

- бере участь у розслідуванні нещасних випадків, професійних захворювань і аварій,у роботі комісії з питань охорони праці;

- здійснює громадський контроль за виконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю та про охорону праці, за забезпеченням на підприємстві, в установі, організації безпечних та нешкідливих умов праці,виробничої санітарії, правильним застосуванням установлених умов оплати праці, вимагає усунення виявлених недоліків;

- здійснює контроль за підготовкою та поданням власником або уповноваженим ним органом документів, необхідних для призначення пенсій працівникам і членам їх сімей;

- здійснює контроль за наданням пенсіонерам та особам з інвалідністю, які до виходу на пенсію працювали на підприємстві, в установі, організації, права користування на рівні з його працівниками наявними можливостями щодо медичного обслуговування, забезпечення житлом, путівками до оздоровчих і профілактичних закладів та іншими соціальними послугами і пільгами згідно із статутом підприємства, установи, організації та колективним договором;

- представляє інтереси застрахованих осіб у комісії із соціального страхування, направляє працівників до санаторіїв, профілакторіїв і будинків відпочинку, туристичних комплексів, баз та оздоровчих закладів на умовах, передбачених колективним договором або угодою, перевіряє стан організації медичного обслуговування працівників та членів їхніх сімей;

- визначає разом з власником або уповноваженим ним органом відповідно до колективного договору розмір коштів, що будуть спрямовані на будівництво, реконструкцію, утримання житла, веде облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, розподіляє в установленому законодавством порядку жилу площу в будинках, споруджених за кошти або за участю підприємства, установи, організації, а також жилу площу, що надається власникові у розпорядження в інших будинках, здійснює контроль за житлово-побутовим обслуговуванням працівників; представляє інтереси працівників підприємства-боржника в ході процедури банкрутства.

В матеріалах справи наявні Угоди від 29.11.2017 року та від 14.06.2018 про співробітництво в галузі соціально-трудових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень Договорів оренди державного нерухомого майна №17/173-о/д від 31.07.2017 року та №18/208-о/д від 13.06.2018 року укладених між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, Підприємством, погодженим Портом та посвідченими нотаріусом.

Відповідно до зазначених Угод, професійні спілки попередньо досягнувши згоди по всім суттєвим умовам, у тому числі уклали угоду в галузі соціально-трудових правовідносин працівників порту, при цьому, Порт та Профспілки самостійно забезпечують погодження положень цієї Угоди між собою, доведення її змісту працівникам та гарантують додержання її виконання в частинах, пов`язаних з правовідносинами Порту з Профспілками та працівниками Порту.

Чинне трудове законодавство передбачає розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), п.п.2-5,7 статті 40 і п.п.2 та 3 ст.41 КЗпП України лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник (ст.43 ч.1 КЗпП України).

Припинення трудового договору у разі відмови від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці (ст.36 ч.1 п.6 КЗпП України) не передбачає попередньої згоди виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Оскільки позивач ОСОБА_1 не довела своїх вимог, відсутні підстави для ствердження про порушення прав та інтересів, за захистом яких вона звернулася до суду.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст.6 (право на справедливий суд), ст.13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст.17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст.1 Протоколу 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном).

Крім того, відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного - процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги: Незалежна профспілка працівників морського торгового порту «Чорноморськ» про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення часу вимушеного прогулу - відмовити повністю.

2. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду.

4. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

5. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

6. Повний текст рішення виготовлено 23 березня 2020 року

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко