Справа № 766/6675/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Кравченко А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає за вказаною адресою з 11.06.1971 року. За даною адресою перебувають на реєстраційному обліку також і відповідачі по справі ОСОБА_2 (невістка позивача), ОСОБА_3 (племінниця), ОСОБА_4 (племінниця) які зареєстровані у спірній квартирі але не проживають, особисті речі у спірній квартирі відсутні. Вона змушена самостійно сплачувати комунальні послуги, нести усі витрати по утриманню квартири, а оскільки відповідачі вже більше 10 років не проживають у спріній квартирі, тим самим чинять їй перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні майном. У зв`язку з чим, просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , такими, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.02.2019 року було прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Відзив від відповідачів до суду не надходив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою в АДРЕСА_1 з 11.06.1971 року.

Крім того, відповідно до довідки за №2561 від 29.03.2018 року за адресою АДРЕСА_1 перебувають на реєстраційному обліку відповідачі по справі: ОСОБА_2 (невістка позивача), ОСОБА_3 (племінниця), ОСОБА_4 (племінниця) які зареєстровані у спірній квартирі але не проживають, особисті речі у квартирі відсутні, що також підтверджується актом від 30.03.2018 року складеним директором ТОВ КП «Центр».

Позивач зазначає, що сама сплачує комунальні послуги, несе всі витрати по утриманню квартири, а оскільки відповідачі зареєстровані у спірній квартирі але не проживають, тим самим чинять їй перешкоди у користуванні майном.

Конституцією України(ст.41)та ст.1Першого протоколу до Конвенції про захист прав людині основоположних свобод, до якої Україна приєдналась17.07.1997р.відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду..

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або член його сім`ї відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Положеннями ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться судом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Отже, аналіз правових норм дає підстави зробити висновок про те, що під час вирішення питання про втрату членом сім`ї наймача права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів доданих до неї, відповідачі значаться зареєстрованими за вказною адресою, однак доказів, що відповідачі не проживають по місцю реєстрації, позивачем суду не надано.

Право на пред`явлення позову про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, належить наймачу жилого приміщення або членам його сім`ї, які проживають разом з ним, відповідно до ст. 71 ЖК України.

Відповідно до листа Херсонської міської ради від 31.10.2018 року вбачається, що відсутні відомості стосовно отримання ОСОБА_1 ордеру на квартиру АДРЕСА_2 .

Із матеріалів цивільної справи не вбачається та не встановлено судом правових підстав пред`явлення позивачем вимог щодо позбавлення права користування житловим приміщенням відповідачів по справі.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки відсутнє рішення про надання житлового приміщення позивачу, ордер не видавався, підтвердження правових підстав звернення позивача до суду з даним позовом, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог, так як вони не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства.

На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321,405 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України,ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., керуючись ст. ст. 6-13, 81, 133, 258, 259, 263- 265,279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до для початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко