ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3368/20 Справа № 212/4161/19 Суддя у 1-й інстанції - Науменко Я. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Зубакової В.П.,

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.,

сторони:

позивачка: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року, яке постановлено суддею Науменко Я.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 16 грудня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позову зазначила, що 07 жовтня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 , який на теперішній час проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. В зв`язку з доглядом за сином позивачка не має змоги працювати, тому власних джерел доходу не має. Посилаючись на те, що відповідач, маючи змогу надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання та на утримання сина, такої допомоги добровільно не надає, просила суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки з всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 20 травня 2019 року на утримання дружини ОСОБА_1 , на її користь до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення в частині місячного платежу аліментів допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 , судовий збір у розмірі 768,40 гривень на користь держави.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи. Зазначає, що відповідач проживає, перебуває у шлюбі та веде спільне господарство з позивачкою, в зв`язку з чим посилання ОСОБА_1 , щодо тяжкого матеріального стану є недоведеними. Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року стягнуто з відповідача на її користь на утримання їхньої доньки ОСОБА_5 , аліменти в розмірі ј частини від усіх видів доходу ОСОБА_2 . Вважає рішення суду першої інстанції не справедливим, оскільки судом не враховано спільне проживання сторін по справі, крім того вважає, що їх неправдиві покази позбавляють її доньку достатніх коштів на харчування та необхідні речі для проживання.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 07 жовтня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 2)

Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у свідоцтві про народження якого батьком зазначений відповідач ОСОБА_2 ( а.с. 3).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 22 серпня 2007 року, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської обрості, батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є відповідач по справі ОСОБА_2 ( а.с.51).

Відповідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі1/4 частини, від усіх видів заробітної плати (доходу), на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щомісячно, до її повноліття, на користь матері ОСОБА_3 , починаючи з 22 липня 2016 року, у межах платежів на один місяць, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 48,48-зворот).

Згідно акту від 29.10.2019 року про місце проживання, затвердженого начальником дільниці Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011», за адресою: АДРЕСА_1 проживає з квітня 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 (а.с.89).

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_1 й стягуючи на її користь та утримання аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, суд першої інстанції керувався ст.ст. 84, 80 СК України та виходив з того, що позивачка потребує матеріальної допомоги, отже її вимоги є обґрунтованими, розмір аліментів, який визнаний відповідачем, є достатнім та не порушує прав та інтересів інших інтересів, зокрема, малолітньої доньки відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання якої відповідач сплачує аліменти, у розмірі ј частини від усіх його видів заробітку (доходу) за рішенням суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та визначеним розміром аліментів з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частини першої статті 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частинами другою, четвертою статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивачки, суд першої інстанції, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, встановив та врахував обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що сторони по справі проживають разом та ведуть спільне господарство, що свідчить про відсутність тяжкого матеріального положення позивачки, є безпідставними, оскільки згідно статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, у зв`язку з чим зазначені ОСОБА_3 обставини не можуть бути підставою для відмови у позові.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді