Провадження № 2/263/610/20
18 березня 2020 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за заповітом,
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на самочинно збудовану нежитлову будівлю об`єкта торгівлі літ. «А-1», загальною площею 54.0 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 та самочинно збудовану нежитлову будівлю об`єкта торгівлі літ. «А-1», загальною площею 80,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 . При житті син склав заповіт, у якому заповів позивачу та ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 були: позивач - батько померлого, ОСОБА_4 - мати померлого, ОСОБА_2 - син померлого. ІНФОРМАЦІЯ_2 , Відповідач звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековій O.A. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та було заведено Спадкову справу за №1/2014 до майна померлого ОСОБА_3 07.06.2014 року ОСОБА_4 подала до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековій O.A. заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_3 на користь позивача, а також, як спадкоємиця за законом першої черги, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, вона відмовилась від прийняття спадщини за законом. В установлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековій O.A. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою від 03.07.2014 року приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Донецької області Чичековою O.A. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту на спадкове майно: будівельні матеріали у вигляді збудованих конструктивних елементів, об`єкти розташовані за адресами: АДРЕСА_3 ; та торгівельне обладнання, після спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з чим, позивач просить визнати за ним, ОСОБА_3 право власності на нежитлову будівлю (магазин), загальною площею 54,0 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20.12.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15.01.2020 року було залучено Маріупольську міську раду в якості співвідповідача по справі.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.02.2020 року підготовче судове засідання було закрито та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, та відсутністю позивача. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
В судове засідання представник відповідача Маріупольської міської ради не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити рішення на розсуд суду.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не інформував, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволенню, враховуючи наступне.
Відповідно до свідоцтва про смерті серія НОМЕР_1 , виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 .
За життя ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого все його майно, де б воно не знаходилась і з чого б воно не складалось взагалі все те, на що він за законом має право і що буде належати йому на момент смерті заповідав в рівних частках ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В. та зареєстрований у реєстрі за № 4437.
14 січня 2014 року, Відповідач - ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековій O.A. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .
Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековой O.A. на підставі заяви ОСОБА_2 заведено Спадкову справу за №1/2014 до майна померлого ОСОБА_3
07.06.2014 року ОСОБА_4 подала до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековій O.A. заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , а також, як спадкоємиця за законом першої черги, яка згідно зі ст.. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині, вона відмовилась від прийняття спадщини за законом.
ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековій O.A. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою від 03.07.2014 року приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Донецької області Чичековою O.A. мені було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту на спадкове майно: будівельні матеріали у вигляді збудованих конструктивних елементів, об`єкти розташовані за адресами: АДРЕСА_3 ; та торгівельне обладнання, після спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 16.03.2006 року №2093, 14.04.2006 року ОСОБА_3 уклав договір оренди земельної ділянки площею 1.0,0182 га та 10,0147 га за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 . для розміщення магазинів.
У 2006 році ОСОБА_3 отримав дозволи на виконання будівельних робіт - магазина продовольчих товарів по АДРЕСА_1 , магазина продовольчих товарів по АДРЕСА_2 Актами державної приймальної комісії вищезгадані об`єкти були прийняти до експлуатації.
Але зареєструвати своє право власності на вищезазначені об`єкти нерухомості не встиг.
08.04.2019 року позивач звернувся до Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради з заявами про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомості: магазини продовольчих товарів по АДРЕСА_1 , по АДРЕСА_2 .
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на магазин що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, рішенням №47235132 від 06.06.2019 року відмовлено у державній реєстрації права власності на магазин що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі відсутності повного пакету документів, а саме документу, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту.

ОСОБА_3 оформлював дозвільні документи на будівництво обох об`єктів, проте після його смерті позивач ОСОБА_1 зміг знайти тільки повний пакет документів лише на магазин продовольчих товарів по АДРЕСА_2 .

Листом управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради від 07.06.2019 року повідомлено, що документи виконавчого комітету Маріупольської міської ради за 2006-2008 роки на зберігання до архівного відділу не надходили. В Архівному відділі маріупольської міської ради також відсутні документи стосовно прийняття до експлуатації магазину продовольчих товарів по АДРЕСА_2 .

Отже, побудована будівля літ. «А-1», загальною площею 54,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом, оскільки відсутнє рішення компетентного органу про прийняття закінченого будівництвом об`єкту в експлуатацію.

Із висновку експертного будівельно-технічного обстеження, складеного 27 вересня 2019 року експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_5 вбачається, що відхилень віл ЛБН В.2.2-9:2018 «Громадські будинки та споруди. Основні положення», протипожежних та санітарних правил. ДБН В.2.2-23:2009 «Підприємства торгівлі» не знайдено.

Згідно рішення Маріупольської міської ради від 22.09.2016 року №7/11-721, договору оренди земельної ділянки від 25.10.2016 року ОСОБА_3 надана земельна ділянка площею 0,0147 га для будівництва та послідуючої експлуатації магазину по АДРЕСА_1 .

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 ЦК України, зокрема із правочинів. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації - з моменту прийняття його до експлуатації; коли ж право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації - з моменту такої реєстрації.

Виходячи зі змісту ч. ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України, ч. 1 ст. 182 ЦК України та Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом МЮУ № 1844/5 від 14.12.2012 р.. право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію та реєстрації права власності.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (статті 1217, 1223 ЦК України).

До складу спадщини входять усі правота обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", визначено якщо будівництво здійснювалося згідно Ь законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов 'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Вказане узгоджується із правовою позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в інформаційному листі № 24- 753/0/4-13 від 16.05.2013 р. Так в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Позивач не вимагав відшкодування судових витрат, тому з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-82, 89, 95, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , права та обов`язки забудовника на нежитлове приміщення (магазин), що розташований за адресо.: АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4

Маріупольська міська рада, , юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Мира, буд.70.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя: Н.В. Хараджа