Єдиний унікальний номер 242/107/20
Номер провадження 22-ц/804/1865/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Корчистої О.І., Космачевської Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Цимбала Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 на ухвалу Добропільсь-кого міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2020 року про залишення заяви без розгляду у справі № 242/107/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані осо-би: Державне підприємство «Донецька залізниця», Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту припинення трудових відносин (суддя першої інстанції Левченко А.М.), -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, заінтересовані особи: Дер-жавне підприємство «Донецька залізниця» (далі - ДП «Донецька залізниця»), Головне управ-ління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту припинення трудових відносин.

Заява мотивована тим, що з 01 листопада 2012 року ОСОБА_1 працювала на посаді товарознавця ДП «Донецька залізниця», що підтверджується записами в трудовій книжці. З 24 квітня 2017 року між заявником та ДП «Донецька залізниця» трудові відносини фактично припинились, про що свідчать відомості ОК-5, які маються у розпорядженні Пенсійного фо-нду. Роботодавцем не виплачено заборгованість по заробітній платі, яка мала місце станом на 24 квітня 2017 року, що підтверджується судовим наказом від 19 жовтня 2017 року у справі № 242/4503/17. Вважає, що існують підстави для визнання припиненими трудових відносин між нею та ДП «Донецька залізниця» з 24 квітня 2017 року на підставі ч. 3 т. 38 КЗпП у зв`язку з невиконанням роботодавцем норм законодавства про працю. З 24 квітня 2017 року по даний час, через бойові дії в окремих районах Донецької області, значну кількість блокпостів та іншіх обставини, заявник не має можливості належним чином розірвати трудові відносини, оскільки підприємство фактично не працює на непідконтрольній території. Також, на даний час заявник не має можливості направити поштовим зв`язком за юридичною адресою підприємства свою заяву про звільнення, оскільки фактично ДП «Донецька залізниця» у м. Донецьк не здійснює свою господарську діяльність.

За наявності нерозірваних трудових відносин, заявник позбавлений можливості влаш-туватися в майбутньому на роботу на підконтрольній українській владі території України або вийти на пенсію, або отримати статус безробітного.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2020 року вказану заяву залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що існування між заявником та робото-давцем трудових правовідносин підтверджується наданою заявником копією трудової книж-ки та обумовлює існування спору про право, продовження трудового договору чи його розірвання, оскільки припинення трудового договору матиме певні наслідки як для заявника, як робітника, так і для роботодавця. Суд дійшов висновку, що встановлення факту припинення трудових відносин пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту припинення трудових відносин підлягає залишенню без розгляду. При цьому суд роз`яснив заявнику її право на звернення за захистом її прав та законних інтересів до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2020 року та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду або постановити ухвалу по суті заяви.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що іншого способу встановити факт припинення з квітня 2017 року трудових відносин з ДП «Донецька залізниця» у неї нема, оскільки підприємство не перереєструвалося на підконтрольну Україні територію і не проводить свою діяльність, відсутній штат. Жодного спору про право у неї у цій справі нема, вона лише просить встановити факт, який має юридичне значення. Заявник вказує, що наявність нерозірваних трудових відносин перешкоджає їй влаштуватися у майбутньому на роботу на підконтрольній українській владі території та вийти на пенсію, адже у неї офіційно не припинені трудові відносини з ДП «Донецька залізниця». Встановлення факту припинення трудових відносин з колишнім роботодавцем їй необхідно для працевлаштування у іншого роботодавця або для подання документів в центр зайнятості на підконтрольній території для постановки на облік та отримання статусу безробітного та відповідних виплат.

Заінтересованими особами Головним управлінням Пенсійного фонду України в Доне-цькій області та ДП «Донецька залізниця» письмові відзиви на апеляційну скаргузаявника на час розгляду справи не надані.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не пе-решкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду заявник ОСОБА_1 , представники заінтересова-них осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та ДП «Донецька залізниця» не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ДП «Донецька залізниця» про дату час та місце розгляду справи повідомлені через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України з посиланням на веб-адресу ухвали про призначення справи до розгляду в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21 травня 2020 року (а.с. 72). У відповідності ч. 1 ст. 11 Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII «Про здійснення правосуддя та криміна-льного провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 р. № 2147-VIII) з опублікуванням такого оголошення вони вва-жаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій областісудову повістку-повідомлення про розгляд справи 17 червня 2020 року отримало28 травня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 76).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника ОСОБА_1 , представників заінтересованих осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та ДП «Донецька залізниця», явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рі-шення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що 01 листопада 2012 року ОСОБА_1 переведена на посаду товарознавця 2 категорії Ясинуватського відділу служби матеріально-технічного постачання ДП «Донецька залізниця».

Із трудової книжки заявника вбачається, що звільнення ОСОБА_1 не оформлялось, записи про її звільнення із ДП «Донецька залізниця» у трудовій книжці відсутні (а.с. 9-10).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ДП «Донецька залізниця» з 25 листопада 2014 року перебуває у стані припинення (а.с. 12-13, 66).

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 вказувала, що встановлення факту припи-нення трудових відносин між нею та ДП «Донецька залізниця» з 27квітня 2017 року необхід-не їй для працевлаштування до іншого роботодавця або для подання документів до центру зайнятості на підконтрольній Україна території для постановки на облік, як особи, що шукає роботу, отримання статусу безробітного та відповідних виплат.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в по-рядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

За змістом ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Виходячи із зазначеного, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відк-риття провадження так і в процесі розгляду справи, що і було зроблено місцевим судом.

Так, у судовому засіданні 25 березня 2020 року судом першої інстанції установлено, що метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту припинення трудових від-носин є необхідність її подальшого працевлаштування або отримання статусу безробітного.

Таким чином, виявивши спір про право, суд дійшов вірного висновку про наявність пі-дстав для залишення заяви без розгляду, роз`яснивши право щодо звернення до суду з позо-вом на загальних підставах.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права, оскільки не містять у собі посилань на обставини чи докази, якими спростовуються встановлені судом обставини.

Згідно із ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про залишення без за-доволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали суду.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без за-доволення, витрати позивача по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 червня 2020 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: О.І. Корчиста

Т.В. Космачевська