Справа № 570/833/19
Номер провадження 2/570/120/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Беднарчук Г.П.

представників сторін - адвокатів Поліщука Д.В., Маєвського О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.09.2018 р. о 00:20 на 197 км+500 м автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, що на території с. Прогрес Острозького району Рівненської області, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів: 1) «Honda Jazz» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та 2) «Citroen Berlingo» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Зіткнення відбулося в результаті порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 26.11.2018 р.

Крім того, постановою Острозького районного суду Рівненської області від 15.01.2019 р. було встановлено, що в момент ДТП ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Однак, вищезазначеною постановою закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2 у зв`язку зі закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень.

Відповідно до висновку експерта №86 від 01.10.2018 року матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу автомобіля «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 135 988, 10 грн., а ринкова вартість автомобіля після ДТП складає 48048,58 грн. З огляду на це позивач зазначає про виникнення у відповідача перед ним деліктних зобов`язань щодо відшкодування різниці між вартістю автомобіля до та після ДТП. Станом на дату звернення до суду ОСОБА_2 не відшкодував майнову шкоду позивачу. За таких обставин позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача майнової шкоди, завданої йому внаслідок ДТП 10.09.2018 р., та просить задоволити заявлений позов. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати: витрати на правову допомогу, за проведення експертизи, сплата судового збору.

У строк, встановлений судом, ОСОБА_2 було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, щодо задоволення позовних вимог заперечує. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що його цивільно-правова відповідальність на транспортний засіб «Honda Jazz» державний номерний знак НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім» згідно полісу № АК8298310 від 10.09.2018 року. Зазначає, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування зобов`язання виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Додатково зазначає, позивач має право лише на різницю відшкодування суми, яка піддягала до виплати у вигляді страхового відшкодування та суми непокритою таким відшкодуванням, якщо такий розмір шкоди буде доведений позивачем у справі. Водночас, доказів звернення до страхової компанії про виплату страхового відшкодування, а також доказів того, що у виплаті такого страхового відшкодування було відмовлено не надано.

Крім того, ОСОБА_2 заперечив щодо висновків експерта. Зазначив, що висновок експерта не містить протоколу огляду транспортного засобу та відповідно виявлених його пошкоджень, переліку деталей, що підлягають заміні. Окрім цього, висновок автотоварознавчого дослідження не містить даних про утилізаційну вартість деталей транспортного засобу що підлягають заміні, не встановлено яка сума ринкової вартості технічно справних складових частин автомобіля з урахуванням коефіцієнту ліквідності, коефіцієнта фізичного зносу та з урахуванням вартості робіт по їх демонтажу, вартості металобрухту, а тому висновок не можна назвати повним та таким що підтверджує розмір заподіяних позивачу збитків. А тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення шкоди у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву, згідно якої позов визнає та просить справу розглядати без його участі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених, в позовній заяві. Додатково пояснив, що вони з позивачем розшукували страхову компанію, де був застрахований відповідач, однак, за юридичної адресою компанії нікого не було, і на даний час її ліцензія анульована.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив. Пояснив, що про настання страхового випадку його довіритель повідомляв страхову компанію і телефоном, і письмово, але не може надати копію відповідної заяви. Додатково зазначив, що на даний час ліцензія страхової компанії «КИЇВСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ» - анульована, однак на момент ДТП вона була чинною.

Було заявлене клопотання про витребування доказів, яке судом задоволене.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні,10.09.2018 р. о 00:20 на 197 км+500 м автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, що на території с. Прогрес Острозького району Рівненської області, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів:

1) «Honda Jazz» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та

2) «Citroen Berlingo» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 26.11.2018 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та встановлено, що зіткнення відбулося в результаті порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України.

Крім того, постановою Острозького районного суду Рівненської області від 15.01.2019 р. було встановлено, що на час ДТП ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Однак, вищезазначеною постановою закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2 зв`язку зі закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП (з нереабілітуючих обставин).

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 при використанні транспортного засобу автомобіля «Honda Jazz», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «КИЇВСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АК8298310 від 10.09.2018 року.

Загальними зборами акціонерів ПрАТ «КИЇВСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ» від 10 серпня 2018 року прийняло рішення про припинення Приватного акціонерного товариства «КИЇВСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ» шляхом ліквідації у добровільному порядку за рішенням органу Товариства, уповноваженого на це установчими документами.

Строк та порядок заявлення кредиторами своїх вимог - 2 місяці з дня оприлюднення повідомлення про прийняте позачерговими Загальними зборами акціонерів Товариства рішення щодо ліквідації Приватного акціонерного товариства «КИЇВСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ», шляхом подання письмових вимог за адресою реєстрації ПрАТ «КИЇВСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ» (, юридична адреса: вул. Артема, буд. 37-41, м. Київ) особисто або засобами поштового зв`язку.

Вищезазначене підтверджується відомостями, наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд зазначає, що та обставина, що ПрАТ «КИЇВСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ» з 10.08.2018 перебуває у стані припинення, а засновниками визначений строк для заявлення кредиторами своїх вимог - до 10.10.2018., не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки відповідно до пункту 52.5 статті 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, членство якого в МТСБУ припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Так, положеннями ст. 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика за його власним рішенням визначені договором обов`язки цього страховика виконує ліквідаційна комісія.

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналогічну правову позицію було викладено в постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 (справа №761/22989/15-ц).

В даному випадку, суд приймає до уваги, що відповідачем не доведено, що ним належним чином повідомлено свого страховика - ПрАТ «КИЇВСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ» про дорожньо-транспортну пригоду, та було виконано усі передбачені пунктом 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» приписи.

Зокрема, підпунктом 33.1.4 вказаного Закону зазначено, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого Моторним (транспортним) страховим бюро України зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Однак, у даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами.

Сам відповідач факт настання страхового випадку визнав.

Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Аналогічну правову позицію було викладено у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16.

Крім того, згідно з підпунктом «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу вищенаведених норм права слідує, що навіть у випадку виплати страхового відшкодування страховою компанією на користь позивача, розмір такого відшкодування був би стягнутий з відповідача в порядку регресу, а тому суд вважає за доцільне вирішувати спір у загальному порядку відшкодування збитків.

Приймаючи рішення про наявність підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного.

Відносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Так, до даних спірних правовідносин слід застосувати положення ст. 30 даного Закону, які регулюють порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до висновку експерта №86 від 01.10.2018 року, вартість транспортного засобу автомобіля «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 до моменту його пошкодження у ДТП складала 135 988, 10 грн., а ринкова вартість автомобіля після ДТП складає 48048,58 грн.

В даному випадку, в розумінні ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб автомобіль «Citroen Berlingo»є фізично знищеним транспортним засобом, оскільки, його ремонт є економічно необґрунтованим. (п. 30.1. ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди)

Крім того, відповідно до п.30.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Так, шляхом математичних та арифметичних підрахунків, суд прийшов до висновку, що стягненню відшкодуванню підлягають виплати у розмірі 87 939, 52 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП: 135 988, 10 грн. вартість транспортного засобу після ДТП: 48 048, 58 грн.)

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

З наведеного вбачається, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача майнової шкоди підлягають задоволенню в розмірі 87 939, 52 грн., що становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки власником автомобіля «Citroen Berlingo» державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , а позивач керував цим автомобілем на законних підставах та відшкодував власнику майна шкоду від ДТП (про що наявна розписка ОСОБА_3 ), тому у позивача є всі підстави для звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди з відповідача ОСОБА_2 .

Щодо позовних вимог в частині стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, та ін.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу позивачем надано розрахунок вартості правничої допомоги у справі №570/833/19, з якого вбачається найменування послуг та вартість робіт, квитанцію до прибуткового касового ордеру, згідно якого позивачем ОСОБА_1 було сплачено на користь адвокатського бюро Поліщук Д.В. гонорар за правову допомогу у розмірі 5000 грн.

З наведеного слідує, що в частині стягнення понесених судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на проведення експертизи позивачем надано квитанцію №0.0.113677641.1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 18.09.2018 року, з якої вбачається, що за проведення експертизи транспортного засобу «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 сплачено 4200 грн. А тому, стягненню підлягають і витрати, понесені позивачем на оплату експертизи.

Сплата судового збору була проведена позивачем у розмірі 879, 40 грн., і ці судові витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Розподіл судових витрат відбувається за положеннями ст. 141 ЦПК України. Їх загальний розмір складає 10 079, 40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 87 939, 52 грн. за шкоду, спричинену дорожньо-транспортною пригодою, 10 079, 40 грн. судових витрат, а всього 98 018 (дев`яносто вісім тисяч вісімнадцять) грн. 92 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканець АДРЕСА_2 ).

Суддя Красовський О.О.

Повний текст судового рішення складено 11.12.2020 року