22.10.2020 Єдиний унікальний номер 205/6602/20
Номер провадження 2/205/2427/20
РІШЕННЯ

іменем України

22 жовтня 2020 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засіданні Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації особи, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації особи, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй належить на праві власності домоволодіння АДРЕСА_1 . З квітня 1995 року за вищевказаною адресою зареєстрований брат позивача ОСОБА_2 . У листопаді 1999 року відповідач переїхав на постійне проживання до квартири АДРЕСА_2 , де проживає і зараз.

Однак, добровільно не знімається з реєстрації. Тому позивач змушена звернутися до суду.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 втративши право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття його з реєстраційного обліку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровську від 02 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 у заяві просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 письмово просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти зняття з реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У ході судового розгляду встановлено, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності, 2/3 частки на підставі договору дарування (а.с. 7, 12, 13).

Відповідно до довідки № 2053, виданої 15 травня 2020 року головою квартального комітету № 5, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , її батько ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , брат ОСОБА_2 (а.с. 25).

ОСОБА_2 є рідним братом позивача (а.с. 8, 9).

Відповідно до акту обстеження домоволодіння № 2054 від 15 травня 2020 року відповідач не мешкає за вищезазначеною адресою з 1996 року, його особистих речей не виявлено (а.с. 26).

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду.

На підставі викладеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 15-16, 317, 319, 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації особи, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування домоволодінням АДРЕСА_1 .

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні домоволодінням АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко