КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 752/6458/17

Апеляційне провадження 22-ц/824/4996/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Мазурик О.Ф.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2

Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою через представника ОСОБА_3 ,на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Плахотнюк К.Г., в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування та матеріальних збитків,

в с т а н о в и в :

у березні 2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням позовної заяви у новій редакції, просив стягнути з ОСОБА_2 28 040,83 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а з АТ «СГ «ТАС» недоплачене страхове відшкодування у сумі 11 421, 48 грн.

В обгрунтування позову зазначав, що 05.06.2016 з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль КІА д.н.з. НОМЕР_1

АТ « СГ «ТАС», де було застраховано цивільно - правову відповідальність ОСОБА_2 йому виплачено страхове відшкодування у сумі 12 097, 69 грн. На час звернення до суду з даним позовом, автомобіль відремонтовано, а вартість відновлювального ремонту склала 51 560 грн. Крім того, згідно з висновком про вартість матеріального збитку, вартість матеріального збитку складає 23 519,17 грн, а вартість відновлювального ремонту - 51 562,35 грн. Відповідно розмір невідшкодованих збитків складає 39 462, 31 грн.

А тому АТ «СГ «ТАС» має доплатити йому різницю між вартістю матеріального збитку, визначеного у висновку та виплаченим страховим відшкодуванням (23 519,17 - 12 097,69 = 11 421,48 грн), а решту суми 28 040,83 грн має сплатити ОСОБА_2 .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.10.2019 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 22 840,83 грн, а з АТ «СГ «ТАС» 11 421,48 грн. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_2 через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не звернув уваги на те, що автомобіль позивача був пошкоджений ще у двох ДТП та автомобіль було відремонтовано після другої ДТП. Суд не надав оцінки переліку пошкоджень автомобіля, акту огляду автомобіля від 01.08.2016, який був складений у відсутності відповідача та представника страхової компанії. Згідно ж акту виконаних робіт від 23.02.2017 такі роботи виконані також по пошкодженням, яких автомобіль позивача не зазнав при ДТП, що сталася 05.06.2016. Суд також не застосував до спірних правовідносин правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає часткову задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.06.2016 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Фольксваген д.н.з. НОМЕР_3 , по вул. В.Гетьмана, 2 в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п. 10.1 ПДР України та допустив зіткнення із автомобілем «КІА» д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.06.2016 ОСОБА_2 визнано винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП.

Автомобіль позивача «КІА» д.н.з НОМЕР_1 також було пошкоджено у дорожньо-транспортних пригодах, які сталися 28.12.2015 та 10.02.2017.

Відповідно до протоколу ДТП, що мала місце 28.12.2015 автомобіль «КІА» д.н.з НОМЕР_1 отримав пошкодження правого заднього крила, заднього бампера, заднього ліхтаря, дверям багажника, д.н.з., тобто пошкоджено задню частину автомобіля.

Відповідно до протоколу ДТП, що сталася 10.02.2017 автомобіль «КІА» д.н.з НОМЕР_1 отримав такі пошкодження: подряпина та вм`ятина переднього правого крила.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 342/7-16 від 03.08.2016, складеного за наслідками ДТП від 05.06.2016, що сталася за участі ОСОБА_2 , у автомобіля «КІА» д.н.з НОМЕР_1 наявні такі пошкоджені : передні крила з обох сторін, бампер з обох сторін, передня ліва фара. Пошкодження, отримані під час ДТП, що мало місце 05.06.2016 відображені і в фотознімках, долучених до звіту та описані в акті огляду автомобіля. Згідно з цим звітом вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «КІА» д.н.з НОМЕР_1 складає 23 519,17 грн, а вартість відновлювального ремонту - 51 623,35 грн.

Згідно з актом прийому виконаних послуг (робіт) від 23.02.2017, наряду замовлення № НЗ-4129 від 23.02.2017, а також за даними фіскальних чеків вартість відновлення автомобіля позивача у цілому склала 51 560 грн.

Відповідно до акту прийому виконаних послуг (робіт) від 23.02.2017 відновлення автомобіля відбувалось відносно передньої його частини, яка була пошкоджена, як внаслідок ДТП, яка мала місце за участю відповідача ОСОБА_2 , так і внаслідок ДТП, яка мала місце 10.02.2017.

Зокрема, відновлення автомобіля «КІА» д.н.з НОМЕР_1 відбувалось щодо ремонту правого переднього крила автомобіля, і полягало у його фарбуванні та заміні.

Відповідно до наряду замовлення № НЗ -4129 від 23.02.2017 фарбування крила переднього правового становить 1 750 грн, заміна крила переднього правого 250 грн. Відповідно до звіту № 342/7-16 від 03.08.2016 та копії фіскального чеку № 2911 від 31.01.2017 вартість крила переднього - правого складає 3 160 грн. Разом виконано робіт по відновленню автомобіля внаслідок ДТП, що мала місце 10.02.2017 на суму 5 160 грн.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у АТ «СГ «ТАС» та останнє виплатило страхове відшкодування у сумі 12 097,69 грн.

На вимогу суду АТ «СГ «ТАС» не надало оригіналу звіту, складеного на їх замовлення, відповідно до якого визначалася сума страхового відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки АТ «СГ «ТАС» не надало оригіналу звіту, складеного на їх замовлення для виплати страхового відшкодуванню, розрахунки по відшкодуванню шкоди слід проводити, виходячи із звіту, складеного на замовлення позивача від 03.08.2016 та із доказів, понесення реальних витрат на відновлення автомобіля.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Чинним законодавством передбачено як стягнення відшкодування шкоди на підставі звітів про вартість матеріальної шкоди для подальшого ремонту автомобіля, або отримання відшкодування, якщо особа не бажає відновлювати транспортний засіб, так і за доказами про реально понесені витрати на відновлювальний ремонт автомобіля.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 34.4 ст. 34 цього Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 цього ж Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування та погодився отримати страхове відшкодування, яке визначене на підставі висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 0502/09/16 від 28.09.2016.

Відповідно до цього висновку вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА» д.н.з НОМЕР_1 без урахування зносу складає 22 657,59 грн, а з урахуванням зносу - 12 801,6 грн.

Страховик виплатив страхове відшкодування виходячи з суми, необхідної для відновлення автомобіля з урахуванням зносу, що відповідає положенням ст. 29 та 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивач не оспорював висновок автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 0502/09/16 від 28.09.2016, складений на замовлення страховика СПД ФО-П ОСОБА_4 , не наполягав на проведенні іншої оцінки чи експертизи пошкодженого майна, незважаючи на те, що вже мав звіт про оцінку вартості матеріального збитку від 03.08.2016, складений на його замовлення ФОП ОСОБА_5 , який значно відрізнявся від висновку, складеного на замовлення страховика.

Відтак висновки суду про неможливість прийняти як належний доказ висновок автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 0502/09/16 від 28.09.2016 через не надання страховиком його оригіналу є помилковими.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Оскільки позивач отримуючи страхове відшкодування погодився із розміром відновлювального ремонту, визначеного у висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 0502/09/16 від 28.09.2016, достовірно знав про такий висновок, його не оскаржував, а при розгляді даної справи не заявляв клопотання про призначення судової автотоваронавчої експертизи, суд дійшов помилкових висновків про те, що такий висновок не є належним доказом у даній справі.

Разом з тим, АТ «СГ «ТАС»не оскаржує рішення суду, а відтак, виходячи з положень ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення з АТ «СГ «ТАС» 11 421,48 грн не перевіряється.

Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки страховик сплатив страхове відшкодування з урахуванням зносу, що недостатньо для відновлення автомобіля позивача, ОСОБА_2 має доплати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Разом з тим, оскільки страхове відшкодування виплачено, виходячи з розміру збитку, визначеного у висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 0502/09/16 від 28.09.2016, то і особа, яка завдала шкоди, має провести доплату, виходячи із зазначеного висновку. За даним висновком вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА» д.н.з НОМЕР_1 без урахування зносу складає 22 657,59 грн. Страховик сплатив страхове відшкодування у сумі 12 097,69 грн. Відтак з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню 10 559,90 грн (22 657,59 - 12 097,69).

Стягуючи різницю між розміром заподіяних збитків та сумою, витраченою на ремонт автомобіля з ОСОБА_2 , суд виходив із того, що позивач надав достатні докази понесення реальних витрат на відновлення автомобіля.

При цьому суд не звернув уваги на те, що у квитанціях (а.с. 5 т. 1) не зазначено ким сплачено суми, у деяких квитанціях не вказано за які саме ремонтні роботи чи деталі сплачена певна сума, а у деяких квитанціях вказано, що проведена оплата за склоочисники, підкрилок, шарнір, решітка, чохол сидіння, радіатор, що не має будь - якого відношення до ДТП, яка сталася з вини відповідача. У акті прийому - передачі виконаних робіт (послуг) не вказано нормогодини, витрачені на ремонт та складові загальної суми відновлювального ремонту. Натомість у цей акт включено і ремонт пошкоджень, не пов`язаних з ДТП, яка сталася з вини відповідача.

Суд першої інстанції на власний розсуд визначив вартість пошкоджень від ДТП, яка стала 10.02.2017, незважаючи на відсутність будь - якого висновку щодо розміру збитків, спричинених внаслідок такої ДТП. Відтак висновки суду в цій частині ґрунтуються на припущеннях та є помилковими.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апелянта про те, що ОСОБА_2 взагалі не повинен нести матеріальну відповідальність перед позивачем, оскільки розмір шкоди знаходиться в межах ліміту відшкодування, так як за положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик виплачує страхове відшкодування з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Проте, потерпіла особа згідно з положеннями ч. 2 ст. 1192 ЦК України має право на отримання збитків відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідач також не заявляв клопотання про признання судової автотехнічної експертизи на спростування висновку автотоварознавчого дослідження, проведеного при вирішенні питання про розмір страхового відшкодування та не надав будь - яких доказів на спростування такого висновку.

Відтак рішення суду в частині задоволення позову до ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення з останнього на користь позивача 10 559,90 грн.

Судовий збір у сумі 171, 26 грн (26,76 % від ціни позову та частини задоволених позовних вимог) також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року в частині задоволення позову до ОСОБА_2 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 10 559,90 грн та судовий збір у сумі 171, 26 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, визначених ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 17.03.2020.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик