Провадження № 2/742/250/20
Єдиний унікальний № 742/4156/19
УХВАЛА

іменем України

06 березня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Циганка М. О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про припинення права власності на частку,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про припинення права власності на частку.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що є співвласником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками даної квартири, а саме по 1/3 частині, є син позивача ОСОБА_3 та її колишній чоловік ОСОБА_2 . Маючи намір продати дану квартину, позивач передала ОСОБА_2 грошові кошти за його частку. Проте, у визначений в нотаріуса час відповідач для проведення реєстраційних дій не з`явився, кошти за отриману частку позивачу не повертає, припинив своє проживання в квартирі та всіляко уникає спілкування, що і змусило позивача звернутися до суду з позовом про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/3 частину у даній квартирі та визнання за нею права власності на його частку.

Позивач, її представник адвокат Жайворонко І.В. та відповідач в судовому засіданні звернулися до суду із спільною письмовою заявою про укладення ними мирової угоди 06 лютого 2020 року та просили суд її затвердити на наступних умовах: ОСОБА_2 відмовляється на користь ОСОБА_1 від належної йому на праві власності 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з визнанням права власності на 1/3 частину спірної квартири за ОСОБА_1 із стягненням з неї на його користь грошової компенсації за належну частину вищевказаної квартири в розмірі 83000 грн., які він отримав до підписання даної мирової угоди, що підтверджується розпискою.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що в затвердженні мирової угоди слід відмовити з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч.5 ст.207 ЦПК України).

Мирова угода чинний механізм врегулювання спорів на будь-якому етапі судового розгляду та примусового виконання рішення. Проте, цей механізм має свої особливості, зокрема мирова угода не повинна укладатися сторонами з метою приховання іншого правочину, в інакшому випадку мирова угода може бути не затверджена судом.

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, наданої сторонами, приходить до висновку, що фактично сторони з метою приховуваня купівлі частки у праві спільної часткової власності, зверулись до суду із заявою про затвердження мирової угоди. При цьому, доказів щодо неможливості укладення даного правочину в нотаріальному порядку суду не надали; відповідач не заперечує щодо вчинення відповідних дій, а саме припинення його частки у спільному майні.

Крім того, дана мирова угода укладена між двома з трьох співвласників спірної квартири, при цьому, відсутні будь-які відомості щодо його бажання на придбання частки.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне у затвердженні мирової угоди, укладеної 06 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити та продовжити судовий розгляд справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 142, 207, 208, п.5 ч.1 ст.255, 353-355 ЦПК України, суд, -

постановив:

В затвердженні мирової угоди, укладеної між сторонами 06 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про припинення права власності на частку відмовити в повному обсязі.

Продовжити судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про припинення права власності на частку.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М.О.Циганко