Справа № 581/139/20
Провадження № 2/581/72/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2020 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Самілик Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Липова Долина в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Сутність заявленої до суду вимоги

У лютому 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 липня 2018 року з нього ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що він вчасно і в повному обсязі сплачує аліменти. Проте, починаючи з березня 2019 року, розмір його доходів кардинально змінився, він втратив роботу, і зареєструвався на обліку в місцевому центрі зайнятості як безробітній, розмір виплачуваної йому допомоги за останні 10 місяців склав 4909 гр. 52 коп., а інших доходів він не отримує. Позивач також сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина від першого шлюбу на виконання рішення місцевого суду від 27 березня 2017 року по справі № 581/166/17. Оскільки станом на день звернення з позовом він не має постійного місця роботи, отримує лише допомогу по безробіттю в якості єдиного доходу, то просив суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення суду, та щомісячно стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/5 від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Пояснення позивача, позиція відповідача по даній справі

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та додатково суду пояснив про те, що на даний час він втратив статус безробітнього, не має офіційного місця роботи, є розлученим, проживає разом із своїми батьками в с. Берестівка, допомагаючи їм у веденні домашнього господарства, одночасно сплачує два види стягнутих в судовому порядку аліментів: по 1100 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 та по 2500 грн. на утримання сина ОСОБА_3 . Зазначав, що одночасна сплата цих двох видів аліментів призводить до виникнення у нього складного матеріального становища, оскільки він на даний час не має змоги працевлаштуватися, не має офіційних інших доходів, у 2016 році він припинив власну підприємницьку діяльність, протягом 2017-2018 років він непрацевлаштовувався, для сплати боргу по аліментам у 2019 році він частково позичав грошові у сторонніх осіб, частину коштів надавали йому його батьки, частину коштів від власних неофіційних заробітків у сумарному розмірі 2000-2500 грн. він також спрямовував на сплату аліментів й боргу по ним. Уточнив, що на даний час він менше отримує доходів у порівнянні із 2018-2019 роками. Підтвердив, що він не займається веденням фермерського господарства, техніки для обробітку значних обсягів землі він не має (два батьківські паї він обробляє разом із батьком самостійно і отримані врожаї у виді зернових культур використовують у власних господарських цілях), власних земельних паїв він не має, орендну плату не отримує.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належними чином повідомленою про час та місце розгляду даної справи, до суду не з`явилася, подала заяву про розгляду справи у її відсутність. Окремо, у письмовому відгуку на позов, заперечувала проти задоволення заявленої вимоги, посилаючись на те, що позивач не довів відповідними доказами фактів погіршення його майнового стану, не подає суду копій трудової книжки та довідки з податкових органів станом на день стягнення аліментів на утримання їх спільного сина щодо змін в його майновому стані, а також документально не підтверджує наявність у нього постійного неофіційного доходу від обробітку землі та з інших видів його роботи. Зазначаючи про те, що позивач є молодою людиною працездатного віку, є здоровим, постійно хоча і неофіційно отримує певні доходи, з яких може сплачувати стягнутий судом розмір аліментів, просила суд відмовити у задоволенні заявленого позову.

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 25 лютого 2020 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 18 березня 2020 року о 09 год. 30 хв., з викликом сторін. 18 березня 2020 року спір вирішено по суті.

Установлені судом фактичні обставини справи

У шлюбі відповідачка від позивача народила сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 травня 2018 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який зареєстровано 18 березня 2016 року Липоводолинським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 13 (а.с. 10).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 липня 2018 року ухвалено щомісячно стягувати з позивача ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23 травня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-13).

Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що ОСОБА_1 протягом першого третього кварталу 2019 року отримав сумарний дохід у розмірі 3791 гр. 19 коп. у виді державної та соціальної матеріальної допомоги, яка виплачувалася Сумським обласним центром зайнятості (а.с. 9).

Із фотокопії довідки Липоводолинської районної філії Сумського обласного центру зайнятості від 06 грудня 2019 року вбачається, що позивач за період з березня по листопад 2019 року отримав сумарний дохід у розмірі 4909 гр. 52 коп. (а.с. 15).

Згідно з розрахунковою інформацією Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби стягнуті на виконання вищезазначеного рішення суду аліменти з позивача утримувалися й перераховувалися періодично, заборгованість відповідача зі сплати аліментів на виконання зазначеного вище рішення суду станом на 04 лютого 2020 року відсутня, за період з жовтня 2019 року-січня 2020 року позивач здійснював щомісячні поточні аліментні платежі та погашав борг за попередні місяці в розмірі 6700 грн., 2350 грн., 6400 грн. та 6110 грн. відповідно (а.с.14).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 27 березня 2017 року ухвалено стягувати з позивача ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 09 березня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11).

Позивач проживає окремо від сина ОСОБА_3 та відповідачки, є розлученим, є особою працездатного віку, не має офіційного місця роботи, з 04 березня 2019 року і по 26 лютого 2020 року перебував на обліку у Сумському обласному центрі зайнятості, до поставлення на облік в якості безробітнього записи у трудовій книжці про попереднє постійне місце роботи ОСОБА_1 відсутні, має зареєстроване місце проживання в с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області.

Відповідачка зареєструвала шлюб вдруге, утримує сина ОСОБА_3 , 2016 року народження, перебуває у стані вагітності, має зареєстроване місце проживання в с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області (а.с.28-31).

Спільний син сторін ОСОБА_5 проживає разом із відповідачкою та перебуває на її утриманні, має задовільний стан здоров`я, вроджених вад здоров`я не має (а.с.32-34).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Частина 3 ст.12 ЦПК України визначає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Положеннями частини 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, спосіб стягнення аліментів визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з нормами ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ст.ст.181,192 СК України вбачається, що, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тому, у зв`язку із значним покращенням чи погіршенням матеріального становища платника аліментів останній може подати до суду заяву про збільшення чи відповідно зменшення розміру аліментів.

Висновки суду по суті заявленої вимоги

За змістом ст.192 ч.1 СК України зміна матеріального стану платника аліментів, як підстава для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, може бути застосована судом у випадку коли у такої сторони відбулося значне погіршення майнового становища, рівня її постійних чи періодичних доходів, яке істотно впливає на виконання такою особою установлених судом його аліментних зобов`язань.

Досліджені матеріали справи не містять доказів істотної зміни розміру доходів позивача у порівнянні з його доходами станом на липень 2018 року і по день звернення до суду з даним позовом, які б вплинули на сплату аліментів при виконанні рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 липня 2018 року.

З досліджених матеріалів справи та зі змісту оголошеного рішення місцевого суду від 02 липня 2018 року, при вирішенні в судовому порядку питання про стягнення вперше з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , суду не надавалося будь-яких доказів офіційної працевлаштованості відповідача у цій справі та наявності у нього постійних чи мінливих офіційних доходів, які б надавали йому практичну можливість сплачувати стягнутий розмір аліментів.

Оголошений у відкритому судовому засіданні зміст трудової книжки позивача, поданої для дослідження суду за ініціативою ОСОБА_1 у підтвердження його анкетних та особистих даних, не є доказом фактичної втрати роботи позивачем до його звернення до суду з позовом станом на лютий 2020 року, та станом на березень 2019 року, оскільки за записами у цьому документі лише з 04 березня 2019 року позивач вперше постановлений на облік в Сумському обласному центрі зайнятості, до цього, після звільнення з попередньої роботи з ВАТ «СМНВО ім.Фрунзе» (м.Суми) трудовий стаж позивача переривався більш ніж на три календарних роки.

Зайняття підприємницькою діяльністю позивачем до 2016 року та отримання ним відповідно зменшених доходів від цієї діяльності не підтверджено відповідними письмовими доказами та не пов`язується із предметом доказування у даній справі щодо стягнутих судом аліментів у липні 2018 року.

При вирішенні даного спору суд також ураховує ненадання позивачем суду документів у підтвердження дійсного рівня його доходів у 2018 році і станом на 2019 рік та станом на день звернення до суду з даним позовом з метою доведення ОСОБА_1 зменшення його рівня доходів у зазначені вище роки в їх порівнянні.

З урахуванням цих обставин, суд дійшов висновку про те, що дійсний рівень доходів позивача з урахуванням установлених у даній справі обставин, які не підтверджують істотного погіршення матеріального стану позивача, не може бути самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання його малолітнього сина.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовної вимоги та відсутність підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки з моменту ухвалення первісного рішення суду про стягнення аліментів з позивача у справі не відбулося суттєвих змін, які б свідчили про істотне погіршення його матеріального стану, та яке б призвело до значних майнових втрат й ускладнило виконання ним аліментного обов`язку за вищенаведеним рішенням суду. Тому в задоволенні заявленого позову слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю. Крім цього, з урахуванням положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, при недоведеності позивачем підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання малолітньої дитини подальша сплата аліментів у вищезазначеному розмірі відповідатиме як найкращому забезпеченню інтересів спільного сина сторін ОСОБА_3 на належне матеріальне забезпечення.

Довід позивача про отримання ним за 10 місяців 2019 року незначного офіційного доходу в розмірі 4909 грн. 52 коп., на думку суду, спростовується хронологією проведених ним виплат аліментів у 2019 році і напочатку 2020 року, де розміри сплачених коштів значно перевищують офіційно отримані доходи позивача. Суд також уважає, що ці обставини є фактичним підтвердженням отримання позивачем додаткових доходів, крім офіційного у виді державної допомоги по безробіттю протягом 2019 року.

Довід позивача про те, що він не має постійного місця роботи та отримує лише допомогу по безробіттю й одночасно сплачує аліменти на утримання двох синів, що практично у березні 2020 року формує у нього скрутне матеріальне становище, суд не приймає до уваги в якості підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , оскільки суд при цьому ураховує фактичний сукупний розмір проведених ОСОБА_1 виплат у порядку примусового виконання рішення суду за 2018-2019 років і по січень 2020 року, які є значними й періодично перевищували в два рази мінімальний гарантований законом розмір аліментів, працездатний вік позивача та відсутність у нього фізичних вад здоров`я, що дозволяє йому працевлаштуватися офіційно чи отримувати інші додаткові джерела самостійних доходів, окреме проживання від відповідача й сина ОСОБА_3 , і те, що він є розлученим, проживає однією сім`єю із батьками в с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області. За таких обставин, суд уважає, що позивач має майнову змогу сплачувати поточні щомісячні аліментні платежі на виконання рішення місцевого суду від 02 липня 2018 року, що є доведеним дослідженими судом доказами.

Розподіл судових витрат по справі

Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із відмовою у задоволенні даного позову та з урахуванням несплати позивачем при зверненні до суду з даним позовом мінімально визначеного законом розміру судового збору, з позивача необхідно достягнути судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн. 40 коп., як несплачений ним при зверненні до суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст.2,4, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини, у зв`язку з його необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору несплаченого позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ).

Повне рішення суду складено 20 березня 2020 року.

Суддя Д. В. Бутенко