Справа № 278/1732/19
Провадження №2/278/203/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Зубчук І.В.

секретаря с/з Талавєр Т.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третьої особи приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася у суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що 28 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та ЗПТ КП «ПриватБанк» укладено кредитний договір, умови якого нею виконані.

12 травня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з неї грошові кошти на користь ПАТ "КБ "Приватбанк" у сумі 1983,75 доларів США, що еквівалентно 53669,10 гривень, про який їй стало відомо 27 червня 2019 року, оскільки вимоги банку щодо погашення кредитного зобов`язання направлено за місцем її роботи.

Також зазначено, що вказаний виконавчий напис було вчинено на суму заборгованості за кредитним договором розрахованої за період з 28 вересня 2007 року по 29 лютого 2016 року, тобто більше як за вісім років і не містить щомісячного розрахунку боргу.

Статтею 88 ч.1 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Згідно п.п.3.5. глави 16 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України №295/5 від 22.02.2012 р., при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.

Просить визнати виконавчий напис вчинений нотаріусом Завалієвим А.А. таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник ПАТ "КБ "Приватбанк" у судове засідання не з`явився, не повідомивши причину неявки.

26 вересня 2019 року представник відповідача направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що у розумінні ст.88 Закону України "Про нотаріат" безспірність - це факт існування між кредитором та боржником правовідносин, при яких презюмується наявність боргу, а документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів - письмові докази наявності боргу та докази наявності згаданих правовідносин сторін. Позивач не подав доказів відсутності заборгованості, або наявності боргу у меншому розмірі, тобто ніяк не спростовує розмір заборгованості, вказаного у виконавчому написі. Позивачу на його адресу направлялася письмова вимога по усуненню порушення за договором. Банком для вчинення виконавчого напису було надано всі необхідні документи, виписки і розрахунки заборгованості, які є первинними документами. Оскільки договір між сторонами дійсний, банк скористався своїм правом вимагати виконання обов`язків боржника, на свій розсуд. А тому вважає позовну заяву безпідставною, яка не підлягає задоволенню. Таким чином, формальні покликання про нібито спірний характер правовідносин сторін не можуть бути самі по собі підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив на адресу суду лист про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 28 вересня 2007 року між ПАТ "КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за яким остання отримала кредит.

12 травня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем було вчинено виконавчий напис №1262, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Комерційний банк "Приватбанк" грошові кошти у сумі 1983,75 доларів США, що за курсом НБУ складає 53669,10 гривень, з урахуванням:

- заборгованості за тілом кредиту у розмірі 512,77 доларів США, що еквівалентно 13872,68 гривень;

- заборгованості за відсотками у розмірі 718,91 доларів США, що еквівалентно 19449,67 гривень;

- заборгованості з комісії та пені у розмірні 640,00 доларів США, що еквівалентно 17314,81 гривень;

- заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 18,48 доларів США, що еквівалентно 500,00 гривень;

- заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 93,59 доларів США, що еквівалентно 2531,94 гривень (а.с.45).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нормою ст.88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувана (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172їдалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувана, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

На підтвердження заявлених вимог позивач посилається на те, що ним жодних повідомлень, досудових вимог із визначеними сумами заборгованості, розрахунків заборгованості та виписок не отримувалося, такі йому не надсилалися, а тому сума заборгованості не відповідає фактичним обставинам та не є безспірною.

Суд приймає до уваги наведені позивачем доводи, оскільки вони підтверджуються поданими позивачем доказами.

В матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували надіслання банком або приватним нотаріусом копій документів, на підставі яких було вчинено спірний виконавчий напис.

Крім цього, серед наявних в матеріалах справи документів відсутні документи на підтвердження надсилання банком на адресу боржника відповідної вимоги про необхідність погашення заборгованості та підтвердження вручення боржнику такої вимоги.

У спростування викладеного будь яких доказів відповідачами суду не надано.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, так як на час вчинення спірного виконавчого напису був відсутній факт безспірності суми заборгованості за кредитним договором та вимогу про усунення порушень виконання зобов`язань позивач не отримував.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у сумі 768,40 гривень.

Керуючись ст.ст.4, 12, 82, 247, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 12 травня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, що зареєстрований в реєстрі за №1262, яким стягнути грошові кошти у сумі 1983,75 доларів США, що за курсом НБУ складає 53669,10 гривень, з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк".

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на користь держави 768 гривень 40 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклик) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. В. Зубчук