ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/1365/19 Номер провадження 22-ц/814/796/20Головуючий у 1-й інстанції Загнійко А.В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Прядкіної О.В., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: Акціонерне товариство «ОТП Банк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ОТП Банк"

на рішення Котелевського районного суду Полтавської області, ухвалене 09 січня 2020 року у складі судді Загнійко А.В.

по справі за позовом Акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року АТ «ОТП Банк» звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № від 12 липня 2012 року у розмірі 25 217,99 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 12 липня 2012 року з ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № у розмірі 6 190 грн. на споживчі цілі з відсотковою ставкою 0,01 % річних.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань, станом на 08 жовтня 2019 року за нею рахується заборгованість у розмірі 25 217,99 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 09 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог АТ «ОТП Банк» відмовлено за недоведеністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило АТ «ОТП Банк» та просило скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме залишення поза увагою суду доказів, які повною мірою підтверджують розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № від 12 липня 2012 року.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 12 липня 2012 року ПАТ «ОТП Банк» (далі - банк) та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № , відповідно до умов якого банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 6 190,08 грн. на споживчі цілі та придбання послуг продавців, строк кредиту 24 місяців, розмір процентної ставки 0,01% річних, номер рахунку № НОМЕР_1 . За кредитні кошти позичальник купує товар - холодильник Атлант (а.с. 5-7).

Відповідно до п. 1.2.1. Договору, для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним Договором та Додатком № 1 «Графік платежів». Згідно п.п. 1.4.1., 1.4.2., 1.4.5., 1.5.1 Договору, позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені договором не пізніше 12 липня 2014 року.

Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в графіку платежів. За обслуговування кредиту позичальник щомісяця, після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, одночасно з погашенням суми кредиту і процентам сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів. За порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною графіком платежів, позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення 25 грн.

На підтвердження заявлених вимог банком надано розрахунок заборгованості по картковому рахунку № НОМЕР_2 UAH за договором № від 22 листопада 2012 року про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про недоведеність вимог банку, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Доказами по справі підтверджено, що сторони перебувають у правовідносинах на підставі кредитного договору № від 12 липня 2012 року.

Проте, ставлячи питання про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, банком надано розрахунок заборгованості по картковому рахунку № НОМЕР_2 UAH за договором № від 22 листопада 2012 року про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Банком не заявлялись вимоги про стягнення заборгованості за договором № від 22 листопада 2012 року про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток, а тому суд не може вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

Виходячи із заявлених банком вимог, предметом доказування у справі є наявність заборгованості за кредитним договором № від 12 липня 2012 року та її розмір.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За таких обставин, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не береться судом до уваги, незалежно від його повноти та достовірності.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам, АТ «ОТП Банк» ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції не надав суду доказів, які б свідчили про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором № від 12 липня 2012 року, зокрема не надано розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором.

Представником банку 19 листопада 2019 року до місцевого суду подано заяву (а.с. 46), в якій надано пояснення щодо складових заборгованості відповідача по кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сама по собі заява позивача, без надання розрахунку заборгованості, не може бути доказом розміру заборгованості по кредиту.

Більше того, позивачем визнано, що ОСОБА_1 сплачено за кредитним договором № від 12 липня 2012 року 35 328,94 грн. (а.с. 46), у той час як сукупна вартість кредиту за вказаним договором становить 9 904,73 грн. (а.с. 7 зворот).

Таким чином, без наданого банком розрахунку заборгованості по кредиту у суду відсутні підстави вважати, що за ОСОБА_1 рахується будь-яка заборгованість за кредитним договором № від 12 липня 2012 року.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ОТП Банк" залишити без задоволення.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 09 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді О.В. Прядкіна

Л.М. Хіль