Провадження № 2/628/320/20
Справа № 628/229/20
10 березня 2020 року Куп`янський міськрайоний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - Гетьман Л.В.,
за участю секретаря - Разєнкової Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Куп`янську Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області до відповідача ОСОБА_2 з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2009 р., на праві приватної власності, в цілому, належить будинок АДРЕСА_1 в якому зареєстровані її син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не проживає більше року за вказаною адресою без поважних причин.
Ухвалою суду від 07.02.2020 року суд відкрив провадження у справі за вищезазначеним позовом і призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач не з`явилась, надавши суду заяви про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити.
Відповідач, у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, про причини неявки не попередила, відзив на позовну заяву не надала.
У відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2009, зареєстрованого в Куп`янському бюро технічної інвентаризації Харківської області, реєстраційний номер 20138348 на праві приватної власності, ОСОБА_1 в цілому, належить будинок АДРЕСА_1 (а.с.7,8).
Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 15.01.2020 № 42 в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни : син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).
Як вбачається з акту про фактичне місце проживання (не проживання) громадянина за місцем його реєстрації від 16.01.2020 р., ОСОБА_1 не проживає за адресою : АДРЕСА_1 з серпня 2018 року (а.с.9).
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, що мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, які, окрім іншого, передбачають, що правовідносини, пов`язані зі створенням перешкод здійснення права користування своїм майном, регулюються ст. 391 ЦК України, яка встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Ст. 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Згідно ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Таким чином, реєстрація відповідача у будинку за адресою :АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві приватної власності чинить перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 11, 12 13, 78, 79, 89, 264, 265, 279, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 16, 316-319, 386, 391 ЦК України, ст. 47 Конституції України, ст. 150 ЖК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2 (зі змінами та доповненням), суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 із зняттям її з реєстраційного обліку.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/.

Суддя : Л.В. Гетьман