Справа № 716/405/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2020 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Сірик І.С.,

за участю секретаря с/з - Барабащук О.А.,

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - Гірчак Н.А.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 , 05.03.2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обгрунтування позову посилається на те, що вона 04.07.2009 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Погорілівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №06. Від спільного проживання в шлюбі мають двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Зловживання відповідачем спиртними напоями. Внаслідок чого з весни 2019 року не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, кожен з них живе своїм життям. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Крім того просила суд постановити рішення про стягнення із відповідача на її користь аліменти для утримання доньок у твердій грошовій сумі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що згідний на розірвання шлюбу, а щодо сплати аліментів на дітей погоджується сплачувати їх у сумі по 1200 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказав суду, що офіційно не працевлаштований, має лише сезонні тимчасові заробітки, за кордон не виїжджає. Має земельний пай в розмірі 1,00 га., який здає в оренду.

Представник відповідача Гірчак Н.А. в судовому засіданні просила суд позовні вимоги задовольнити частково з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши доводи відповідача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.07.2009 року, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.02.2020 року (а.с.8).

Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами, внаслідок чого сторони з весни 2019 року не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть.

Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати.

Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відомостей про бажання позивача змінити своє прізвище після розлучення в суді не має, а тому суд не вирішує дане питання

Статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наведене вбачається з копій свідоцтв про народження (а.с. 9-10).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька.

Судом встановлено, що до складу сім`ї позивача ОСОБА_3 входять - доньки ОСОБА_4 2010 р.н., ОСОБА_5 , 2013 р.н., які перебувають на її утриманні. Позивач працює у ОКНП «Буковинський центр ВЛ та КРД» на посаді сестра-господиня, що вбачається з довідки про її доходи (а.с.12).

Згідно ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проживає у власному будинку, фізично здоровий, у нього відсутні інші діти, є працездатним. Офіційно не працевлаштований, однак має сезонні тимчасові заробітки, за кордон не виїжджає. Має земельний пай в розмірі 1,00 га., який здає в оренду.

У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При призначенні аліментів суд також враховує, матеріальне становище та стан здоров`я дітей.

Таким чином суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України та інші обставини, що мають істотне значення вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання доньок ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в розмірі по 1500 грн., на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття, починаючи з 05.03.2020 року.

Згідно ч. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

Відповідно до ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, про відмову у стягненні коштів на користь позивача за надання правової допомоги, оскільки позивачем не дотримані норми чинного законодавства, дана вимога документально не підтверджена та не доведена.

На підставі викладеного, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, ст. 110, 112-115 СК України, ст.ст.. 180, 181, 182, 184, 191, керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 13, 133, 141, 259, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, - ,

ПОСТАНОВИЛА:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25.11.2006 року виконавчим комітетом Погорілівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №06 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подачі позову 05.03.2020 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду після набрання законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та просталення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників справи

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Заставнівським РВ УМВС УКраїни в Чернівецькій області

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , ІПННОМЕР_5 паспорт серії НОМЕР_4 виданий Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області від 02.03.2000 року

Представник позивача : адвокат Гірчак Наталія Аліківна, АДРЕСА_2, ордер серії ЧЦ №33389 від 28.04.2020 року.

Повний текст рішення виготовлено 21.05.2020 року.

Суддя Сірик І.С.