Справа № 331/5559/19
Провадження № 2/331/589/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Жукової О.Є.

за участю секретаря Мироненко О.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - Наливайко І.М.

розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району , в якому просила визнати за нею право на приватизацію кімнати АДРЕСА_1 та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району прийняти пакет документів та здійснити приватизацію кімнати АДРЕСА_1 на її ім`я та ім`я ОСОБА_3 за відсутності довідок , що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_2 у період з 19.06.1992 року по 21.11.2003 року та з 27.12.2005 року по 19.01.2006 року на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона звернулася до відповідача з заявою про приватизацію кімнати у гуртожитку, однак їй було відмовлено , з огляду на те, що у неї відсутні документи, що підтверджують невикористання житлових чеків у період з 19.06.1992 року по 21.11.2003 року та з 27.12.2005 року по 19.01.2006 року.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Гнатик Г.В. від 03 січня 2020 року провадження по справі відкрито.

28.01.2020 року відповідач надав відзив на позов , в якому просив ухвали рішення на розсуд суду на підставі доказів наявних у матеріалах справи та після з`ясування обставин , які мають значення для вирішення справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2020 року позов в частині вимог щодо зобов`язання районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району прийняти пакет документів і здійснити приватизацію кімнати АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 за відсутності довідок, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у періоди з 19.06.1992 року по 21.11.2003 рік та з 27.12.2005 року по 19.01.2006 рік у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» залишено без розгляду.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукової О.Є. від 16 червня 2020 року справу прийнято до провадження .

У вступному слові представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову .

Представник відповідача просила ухвалити рішення на розсуд суду , не навівши будь-яких заперечень на доводи позивачів.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , дослідивши письмові докази , допитавши свідка ОСОБА_4 , приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", згідно якої до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму.

06.05.2019 року ОСОБА_2 . Виконавим комітетом Запорізької міської ради було видано ордер на житлову площу у гуртожитку АДРЕСА_2 , серія «Г» на право зайняття із сім`єю з 2 осіб жилої площі в гуртожитку , а саме кімнати АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається , що в в липні 2019 року ОСОБА_2 . звернулася до органу приватизації Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою про передачу у власність кімнати АДРЕСА_1 , який належить на праві власності Територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради .

Судом встановлено, що позивачу на її заяву роз`яснено, що для вирішення питання про приватизацію житла необхідно надати документи, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_2 у період з 19.06.1992 року по 21.11.2003 року та з 27.12.2005 року по 19.01.2006 року.

Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон № 2482-XXII). Відповідно до статті 1 Закону № 2482-ХХІІ приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Як встановлено статтею 2 Закону № 2482-ХХІІ до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Згідно з ч. 10 ст. 8 Закону № 2482-ХХІІ органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 17 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Відповідно до п. 18 вказаного Положення громадянином до органу приватизації подаються:оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі;копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення;копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку);документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Як було встановлено в ході розгляду справи , позивач ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в АР Крим, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим 13.10.1984 року Мисівською сільською радою Ленінського району Ленінського району АР Крим, паспортом громадянина України НОМЕР_2 , виданим Ленінським РВ ГУМВС України в Криму.

З часу свого народження по вересень 2002 року позивач проживала в АР Крим, що підтверджується, зокрема , атестатом про повну загальну середню освіту від 22.06.2002 року КР №17839448, згідно якого позивач закінчила у 2002 році загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 1 м. Щолкіне Ленінського району АР Крим; довідкою Муніципальної бюджетної загальноосвітньої установи «Щолкінська середня загальноосвітня школа № 1» Ленінського району республіки Крим від 11.06.2015 року№ 04-08/195; паспортом громадянина України НОМЕР_3 , виданим 08.11.2000 року Ленінським РВ ГУМВС України в Криму.

У 2002 році ОСОБА_2 поступила на навчання до Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний універсітет» та з 21.11.2003 року по 27.12.2005 року була зареєстрована та проживала у гуртожитку по АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання особи № 04-26/1-5660 від 02.07.2019 року.

З 19.01.2006 року по 05.01.2007 року була зареєстрована та проживала у гуртожитку по АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання особи № 04-26/1-5661 від 02.07.2019 року.

З 18.01.2007 року по 02.07.2019 року була зареєстрована та проживала у гуртожитку по АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання особи № 04-26/1-5662 від 02.07.2019 року.

З 02.07.2019 року по тепешній час зареєстрована та проживає у гуртожитку по АДРЕСА_5 , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання особи № 04-26/1-5663 від 02.07.2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.05.2018 року серія НОМЕР_4 , виданим Олександрівським районним у місті Запоріжжя ВДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, який з народження по теперішній час зареєстрований та проживає разом з позивачем у гуртожитку по АДРЕСА_5 , що підтверджується довідками Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання особи: № 04-26/1-5664 від 02.07.2019 року; № 04-26/1-5665 від 02.07.2019 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_2 винаймала к неї в квартирі кімнату та з 27.12.2005 року по 19.01.2006 року проживала в належній їй на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_6 .

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено що позивач дійсно у спірні періоди житлові чеки не використовувала , а відсутність документу, який підтверджує невикористання нею житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у періоди з 19.06.1992 року по 21.11.2003 рік та з 27.12.2005 року по 19.01.2006 рік, не може впливати на встановлене законом право позивача на приватизацію ним кімнати АДРЕСА_1 .

Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_5 ) право на приватизацію кімнати АДРЕСА_1 та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району прийняти пакет документів та здійснити приватизацію кімнати АДРЕСА_1 за відсутності довідок , що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_2 у період з 19.06.1992 року по 21.11.2003 року та з 27.12.2005 року по 19.01.2006 року на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 01 грудня 2020 року.

Суддя: О.Є. Жукова

30.11.2020