Справа № 0907/2-1865/2011
Провадження № 4-с/344/9/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу акціонерного товариства «Укрсиббанк», заінтересовані особи: Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) та ОСОБА_1 , про визнання неправомірними дій в частині винесення постанови про повернення виконавчого документа, скасування постанови про повернення виконавчого документа від 04 березня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось в суд із наведеною скаргою, посилаючись на те, що державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (найменування якого змінено на Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) 04 березня 2014 року прийнято постанову про повернення виконавчого листа № 0907/2-1865/2011 виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 23 вересня 2013 року, органу, що його видав, а саме Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області. За підставу повернення виконавчого листа виконавець зазначив, що згідно ухвали № 344/13324/13 від 08 листопада 2013 року строк на апеляційне оскарження поновлено. Заявник вважає дане рішення державного виконавця протиправним, оскільки судом апеляційної інстанції не поновлювався строк апеляційного оскарження рішення, на підставі якого видано виконавчий лист.

Заявник (представник стягувача у виконавчому провадженні) у судове засідання не з`явився, суду подав заяву у якій просив розгляд справи проводити без його участі та про задоволення скарги.

Боржник та державний виконавець у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні 03 березня 2020 року представник заінтересованої особи ОСОБА_2 Михайловича (боржника у виконавчому провадженні) заперечив проти задоволення заяви, оскільки заявником пропущено строк звернення зі скаргою до суду. Просив про застосування строку позовної давності

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням того, що сторони по справі не з`явились та положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором про надання кредиту задоволено та вирішено стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», в солідарному порядку заборгованість у розмірі 1 258 665 гривень 62 коп. за договором про надання кредиту № 0 від 04.12.2006 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2012 року залишено без задоволення заяву представника відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 03 серпня 2012 року.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2012 року визнано неподаною та повернуто.

Заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2012 року набрало законної сили та на його виконання 23 вересня 2013 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано чотири виконавчих листа.

Виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості у розмірі 1 258 665 гривень 62 коп. за договором про надання кредиту № 0 від 04.12.2006 року, звернуто до примусового виконання у відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції.

Постановою державного виконавця від 30 жовтня 2013 року відкрито виконавче провадження № 40482700 з виконання зазначеного виконавчого листа.

04 березня 2014 року державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого листа органу, що його видав на підставі ч. 1 ст. 48, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження». За підставу повернення виконавчого листа виконавець зазначив, що згідно ухвали № 344/13324/13 від 08 листопада 2013 року строк на апеляційне оскарження поновлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на момент повернення виконавчого листа) виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Дана норма ЗУ «Про виконавче провадження» гарантувала недопущення вчинення з боку державного виконавця дій з примусового виконання судового рішення, яке оскаржено в апеляційному порядку, строк на апеляційне оскарження якого учасник справи пропустив з поважних причин.

Таким чином до обов`язку державного виконавця, перед прийняттям рішення про повернення виконавчого листа органу, що його видав на підставі ч. 1 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV, входила перевірка факту поновлення судом апеляційної інстанції строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду.

Однак державний виконавець зазначеного обов`язку належним чином не виконав, оскільки виконавчий лист видано на виконання заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2012 року по справі № 0907/2-1865/2011, що було зазначено у виконавчому документі. Натомість апеляційним судом поновлено строк на апеляційне оскарження рішення по справі № 344/13324/13, яке на виконанні в органах державної виконавчої служби не знаходилось.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином оскаржувана постанова від 04 березня 2014 року, державним виконавцем прийнята без належного дослідення ухвали апеляційного суду від 08 листопада 2013 року, а тому її слід визнати неправомірною та скасувати.

Разом з тим, суд звертає увагу, що предметом оскарження у даній справі є не дії державного виконавця, а прийняте ним рішення у формі постанови від 04 березня 2014 року про повернення виконавчого документу. Тому вимога заявника про визнання дій державного виконавця неправомірними не підлягає задоволенню.

Твердження представника заінтересованої особи боржника, про те що заявник пропустив строк звернення із скаргою до суду, суд не може взяти за основу для залишення скарги без розгляду, з огляду на наступне.

Строки звернення зі скаргою визначено статтею 449 ЦПК України.

Так, скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вказує представник заявника у скарзі, стягувач дізнався про завершення виконавчого провадження з реєстру «АСВП» 10 вересня 2019 року. При цьому станом на дату направлення скарги жодні процесуальні документи стосовно ВП № 40482700 не надходили.

Ні державним виконавцем, ні представником боржника дані обставини не спростовані.

При цьому зі скаргою представник стягувача звернувся 27 грудня 2019 року, здавши в цей день скаргу на відділення поштового зв`язку. Таким чином строк звернення зі скаргою до суду заявником пропущено.

Однак представником акціонерного товариства «Укрсиббанк» заявлено про поновлення строку звернення зі скаргою до суду.

Із матеріалів справи вбачається, що не погоджуючись із постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа представник акціонерного товариства «Укрсиббанк» 16 вересня 2019 року звернувся зі скаргою до начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

Листом начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області за вих. № 23.09.2019/02-19/в-20/55605 повідомлено заявника, що провести перевірку виконавчого провадження не вбачається можливим у зв`язку із його знищенням.

Не погодившись із відповіддю начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, представник акціонерного товариства «Укрсиббанк» 01 жовтня 2019 року звернувся зі скаргою до начальника Управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

Листом від 24 жовтня 2019 року за вих. № 04-06/3681 виконуючий обов`язків начальника ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області повідомив заявника про неможливість перевірки матеріалів виконавчого провадження у зв`язку із закінченням строків зберігання провадження та його знищенням.

У зв`язку із незгодою з даними відповідями представник акціонерного товариства «Укрсиббанк» 06 листопада 2019 року звернувся зі скаргою до начальника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Листом від 21 грудня 2019 року директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомив заявника про неможливість перевірки матеріалів виконавчого провадження у зв`язку із його знищенням.

Після отримання відповіді від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заявник 27 грудня 2019 року звернувся із скаргою до суду.

При цьому посилання представника боржника на те що представник банку міг довідатись про стан виконавчого провадження раніше суд відхиляє, оскільки виконавчі дії можуть проводитись за відсутності стягувача, який у випадку завершення виконавчого провадження повинен бути повідомленим про прийняте державним виконавцем рішення, у даному випадку рекомендованим листом з повідомленням про вручення у порядку ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

Про повернення виконавчого листа представник стягувача повинен був довідатись після отримання відповідної постанови засобами поштового зв`язку, натомість матеріали справи не містять доказів направлення такої постанови стягувачу.

Судом надано оцінку даним обставинам, та ухвалою від 08 січня 2020 року поновлено акціонерному товариству «Укрсиббанк» строк звернення зі скаргою до суду. Натомість представником боржника не надано суду жодних доказів на їх спростування.

При цьому суд звертає увагу, що положення ст. 267 ЦК України про наслідки пропуску позовної давності, не підлягають застосуванню при вирішенні скарги в порядку ст. 447 ЦПК України, оскільки відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто строк позовної давності є матеріально-правовим. А строк звернення зі скаргою на рішення державного виконавця до суду є процесуальним строком, наслідки пропуску якого регламентовані Главою 6 ЦПК України «Процесуальні строки», а не Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу акціонерного товариства «Укрсиббанк», заінтересовані особи: Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) та ОСОБА_1 , про визнання неправомірними дій в частині винесення постанови про повернення виконавчого документа, скасування постанови про повернення виконавчого документа від 04 березня 2014 року - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 04 березня 2014 року про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні № 40482700.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Ухвала складена та підписана 19 березня 2020 року.

Суддя Бабій О.М.