У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2015 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта-Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №500951810 від 11.07.2014 року на загальну суму 37027, 96 грн., а також витрати по сплаті судового збору в суді 370, 28 грн.

03.03.2020 року представник Товариства звернувся до суду з заявою про заміну стягувача, мотивуючи це тим, що 21.06.2016 року між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» був укладений Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500951810. 26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено Договір факторингу №2019 - 1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «Веста», та набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500951810. 16.01.2019 року між та ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», та набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500951810. А тому ТОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником позивача за вищевказаною заборгованістю, у зв`язку з чим, заявник просить замінити стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Дельта Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява представника заявника підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2015 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта-Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №500951810 від 11.07.2014 року на загальну суму 37027, 96 грн., а також витрати по сплаті судового збору в суді 370, 28 грн. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

21.06.2016 року між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» був укладений Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500951810.

26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено Договір факторингу №2019 - 1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «Веста», та набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500951810.

16.01.2019 року між та ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», та набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500951810.

Тлумачення ч.1 ст.512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору:

- купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК);

- дарування (ч.2 ст.718 ЦК);

- факторингу (гл73 ЦК).

Згідно із ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст. 15 закону «Про виконавче провадження».

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Згідно із ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що заява представника Товариства підлягає задоволенню, а стягувач у виконавчому провадженні підлягає заміні на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал».

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником - задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому листі по виконанню заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2015 року по цивільній справі №754/13363/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме у виконавчому листі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 з ПАТ "Альфа-Банк" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 17 березня 2020 року.

Суддя О.В.Лісовська