"09" червня 2020 р. Справа № 363/2374/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря - Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з зазначеною заявою, в обґрунтування якої вказав, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03.10.2016 року позов ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість на загальну суму 33 058, 03 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1378, 00 грн., а всього стягнуто 34 436, 03 грн. 28.08.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором № 25301-OWNCASH від 26.05.2014 року укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 . Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшли всі права грошової вимоги до ОСОБА_1 . У зв`язку із чим звернувся до суду та просив замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Кредобанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах № 363/2374/16-ц.

Сторони у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Заяв про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. Представник заявника в прохальній частині заяви просила проводити розгляд заяви у її відсутність.

Суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності сторін, оскільки неявка сторін, відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні заяви, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична особа або юридична особа, на користь чи інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03.10.2016 року позов ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість на загальну суму 33 058, 03 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1378, 00 грн., а всього стягнуто 34 436, 03 грн. (а.с. 40-42).

Як вбачається, з наявного в матеріалах справи зворотного поштового повідомлення, 29.11.2016 року представником ПАТ «Кредобанк» було отримано виконавчий лист, виданий Вишгородським районним судом Київської області на підставі зазначеного рішення суду (а.с. 50).

28.08.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого, з дня, наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення) Клієнт відступає Фактору (передає у власність Фактора) права вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від Фактора, а Фактор з дня, наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення) набуває (приймає у власність) від Клієнта права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) Клієнту. Шляхом укладення (підписання) цього договору сторони підтверджують здійснення фактичної передачі Клієнтом у власність Фактору та прийняття Фактором у власність від Клієнта (фактичне відступлення) з дня, наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, ( а щодо прав вимоги) які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення) прав вимоги за кредитними договорами щодо портфеля заборгованостей у повному обсязі. Сторони зобов`язуються у день, наступний за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, також підписати Акт приймання-передачі портфеля заборгованостей. Такий Акт, як і цей договір, є підтвердженням фактичного переходу від Клієнта до Фактора (фактичного відступлення) прав вимоги щодо портфеля заборгованостей у повному обсязі відповідно до умов цього договору.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміна кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Частиною першою статті 442 ЦПК України, передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до вимог ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3.2 договору факторингу укладено між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 28.08.2017 року, сторони зобов`язуються у день, наступний за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, також підписати Акт приймання-передачі портфеля заборгованостей. Такий Акт, як і цей договір, є підтвердженням фактичного переходу від Клієнта до Фактора (фактичного відступлення) прав вимоги щодо портфеля заборгованостей у повному обсязі відповідно до умов цього договору.

Однак даний акт приймання передачі портфеля заборгованостей, у тому числі і за кредитним договором № 25301-OWNCASH від 26.05.2014 року укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , який би містив всі необхідні реквізити офіційного документу, підписаний обома сторонами суду не наданий. Інших доказів, в тому числі виконавчий лист, інформацію щодо стадії виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ про стягнення заборгованості судом видавався ще у 2016 році, заявником суду не надано.

Крім того, заявником на підтвердження відступлення ПАТ «Кредобанк» прав вимоги за кредитним договором № 25301-OWNCASH від 26.05.2014 року надано сформований представником заявника витяг з додатку до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 28.08.2017 року. В той час, як укладений між сторонами договір факторингу містить додаток № 1 до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 28.08.2017 року «Портфель заборгованостей», додаток № 2 до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 28.08.2017 року (інформація про права вимоги), однак в матеріалах заяви відсутні додаток № 1 та додаток № 2, а наданий заявником витяг не може розцінюватися судом, як належний та допустимий доказ.

Згідно п. 7.10. договору факторингу укладено між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 28.08.2017 року, протягом 20 (двадцяти) робочих днів з визначеної цим договором дати переходу прав вимоги Фактор зобов`язаний за власний рахунок письмово повідомити Позичальників про здійснене відступлення прав вимоги згідно з цим договором відступлення прав вимоги. Разом з тим, матеріали справи не містять повідомлення ОСОБА_1 , направлене ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про здійснене відступлення прав вимоги згідно з договором відступлення прав вимоги.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, їх неналежними, а заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України „ Про виконавче провадження , ст. 55, 442 ЦПК України, суд-,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя І.Ю. Котлярова