ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3517/20 Справа № 216/6719/19 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю "Хюндай Мотор Україна",

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, в порядку ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року про повернення позовної заяви, яка постановлена суддею Кузнецовим Р.О. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості про дату складання повного тексту судового рішення відсутні,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хюндай Мотор Україна" про захист прав споживачів.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2019 року, позовну заяву залишено без руху та надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 січня 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу з підстав не виконання позивачем вимог ухвали суду про залишення без руху позовної заяви.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення ст.6 Конвенції, щодо розумних строків розгляду поданого ним позову, просить суд сплатити йому з державної казни сатисфакцію в сумі 200 євро. В поданій 28 січня 2020 року апеляційній скарзі, в межах строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, як таку, що перешкоджає доступу до правосуддя. В мотивування апеляційної скарги позивач зазначає, що на виконання ухвали суду ним подано уточнений позов 27 січня 2020 року з усунутими недоліками.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржувана ухвала входить до переліку, передбаченого ч.1 ст. 353 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався ч.3 ст. 185 ЦПК України та виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 04 листопада 2019 року про залишення позовної заяви без руху.

Однак, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ч.1, ч.2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як видно з матеріалів справи, ухвалою суду від 04 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (а.с.4).

На виконання ухвали суду, позивачем 02 грудня 2019 року надано позовну заяву уточнену на підставі ухвали суду в якій зазначено зокрема, ціна позову, зазначено відомості про досудове врегулювання спору, надано докази надіслання претензії відповідачу, зазначений код ЄДРПУ відповідача, розрахунок збитків, підстав звільнення від сплати судового збору, та інше (а.с.20).

Повертаючи позовну заяву судом першої інстанції зазначено не виконання позивачем вимог ухвали, проте не зазначено в якій саме частині не виконано ухвалу суду від 04 листопада 2019 року. Судом не зазначено в оскаржуваній ухвалі чи досліджувалась взагалі позовна заява, що міститься в матеріалах справи та надійшла 02 грудня 2019 року на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає прийнятними, а висновки суду першої інстанції стосовно прийнятого рішення такими, що не відповідають вимогам процесуального законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви через не усунення недоліків таким, що не відповідає процесуальним вимогам та суперечить принципу доступності до судового захисту, тому ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 січня 2020 року про повернення позовної заяви, згідно вимог ст.379 ЦПК України слід скасувати та направити матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Вимоги позивача ОСОБА_1 про виплату сатисфакції за перевищення розумних термінів розгляду справи задоволенню не підлягають.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Справа по суті заявлених позовних вимог не розглянута, позивачем не заявлено позовних вимоги до держави, тому стягнення сатисфакції не є предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч.1 ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 січня 2020 року скасувати.

Цивільну справу повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: