Справа № 202/8277/19
Провадження № 2/202/789/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Репіної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовною заявою Дніпровського державного агарно-економічного університету до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у грудні 2019 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості.

В позовній заяві посилається на те, що між Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом та ОСОБА_1 20.08.2011 року укладено договір № Оаз-648 про підготовку фахівця ОСОБА_1 за спеціальністю 6.030509 «Облік і аудит». Наказом № 1803 від 26.08.2011 року ОСОБА_1 зараховано студентом 1 курсу ДДАЕУ. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе обов`язок надати освітню послугу на рівні державних стандартів освіти, а відповідач здійснювати оплату у розмірі 4000,00 грн. щорічно. Позивач виконував взяті на себе обов`язки, разом з тим, відповідач частково ухилявся від виконання своїх обов`язків та вніс оплату за освітню послугу не в повному обсязі. Наказом № 1987 від 28.08.2015 року Відповідача було відраховано з числа студентів за невиконання вимог навчального плану та умов договору.

Відповідно до Наказу Міністерства освіти і науки України № 740 від 24.05.2017, та подальшими змінами до статуту Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет було перейменовано на Дніпровський державний аграрно-економічний університет.

У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача на користь Дніпровського державного аграрно-економічного університету заборгованість у розмірі 3300 гривень основна сума несплаченої заборгованості; 7088,05 гривень пеня за час прострочення зобов`язання; 589,93 гривні 3% річних за час прострочення оплати; 3312,33 гривень сума інфляційних витрат, а також судові витрати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 28 грудня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу без його участі. Також подав до суду заяву про застосування позовної давності, відповідно до якої просив відмовити у задоволенні позовних вимог, як таких, що заявлені поза межами строку позовної давності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом було укладено договір про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг у Дніпропетровському державному аграрно-економічному університеті № Оаз-648 від 20.08.2011 року, відповідно до якого позивач взяв на себе обов`язок надати замовнику освітню послугу по підготовці підготовку фахівця за спеціальністю 6.030509 «Облік і аудит» на рівні державних стандартів освіті, забезпечити дотримання прав учасників навчального процесу відповідно до законодавства, видати замовнику документ про освіту державного зразка, а відповідач взяв на себе обов`язки своєчасно вносити оплату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором.

Згідно з п. 5.1. вказаного договору вартість освітньої послуги становить 4000 грн. щорічно.

Відповідно до п. 5.3. договору оплата за навчання здійснюється до 01 вересня (окрім першого навчального року).

Згідно з п. 6.1. вказаного договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до розділу 9 договору термін дії договору визначається датою зарахування замовника та датою відрахування з університету у зв`язку із закінченням навчання або припинення дії договору.

Відповідно до наказу № 1803 від 26.08.2011 року ОСОБА_1 був зарахований з 01 вересня 2011 року студентом першого курсу заочної форми навчання для здобуття ОКР «Бакалавр».

Згідно з витягом наказу № 1987 від 28.08.2015 року ОСОБА_1 відраховано з числа студентів за невиконання вимог навчального плану та умов договору.

Відповідачу було надіслано претензію № 46-11-1633 від 30.11.2015 року про сплату заборгованості в розмірі 4000 гривень.

Відповідно до Наказу Міністерства освіти і науки України № 740 від 24.05.2017 Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет було перейменовано на Дніпровський державний аграрно-економічний університет. Відповідні відомості було внесено до ЄДРПОУ 02.02.2018 р.

Позивачем на підтвердження своїх доводів щодо наявності заборгованості за ОСОБА_1 по оплаті за навчання по договору № Оаз-648 від 20.08.2011 року надано довідку, відповідно до якої станом на 01.12.2019 року заборгованість ОСОБА_1 за навчання становить 3300 грн.

Судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору, чим порушила право позивача на отримання коштів за надані освітні послуги та вважає, що виниклі спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч. 1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст.903 ЦК України якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був відрахований з Дніпровського державного аграрно-економічного університету за невиконання вимог навчального плану та умов договору, суд приходить до висновку, що неможливість виконати договір виникла з вини замовника, тому у ОСОБА_1 виникло зобов`язання виплатити виконавцеві плату в повному обсязі.

Разом з тим, згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до заяви Відповідача, обов`язок по сплаті за навчання у 2014/2015 роках виник 01.09.2014 року, що встановлено п. 5.3. договору № Оаз-648 від 20.08.2011 року. Позивач до суду звернувся лише у грудні 2019 року, тобто поза строками позовної давності.

Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно довідки позивача про розрахунок заборгованості по оплаті за навчання Відповідачем було сплачено борг у сумі 400 грн. 17.04.2019 та 300 грн. 12.08.2019 року.

Також відповідно до наданої представником позивача виписки з казначейського рахунку ДДАЕУ, відповідачем 10.12.2019 сплачено 200 грн. в рахунок погашення заборгованості оплати за навчання.

Вказані обставини відповідачем не спростовувались.

Разом з тим, при вирішенні питання про переривання перебігу позовної давності, у кожному випадку необхідно встановлювати, коли конкретно боржник вчинив відповідні дії, адже перебіг позовної давності може перериватися лише в межах строку давності, а не після його спливу. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 333/6301/15-ц.

Таким чином, здійсненні ОСОБА_1 у 2019 році платежі не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності, оскільки були вчиненні після спливу строку позовної давності, а перебіг позовної давності може перериватися лише в межах строку давності.

Згідно до ч.4.ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 основної суми несплаченої заборгованості у розмірі 3300 гривень, не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні вимог за основним зобов`язанням, також, не підлягають задоволенню й вимоги позивача про стягнення пені за час прострочення зобов`язання, 3% річних за час прострочення оплати та суми інфляційних витрат.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 549, 903 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265, 267, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Дніпровського державного агарно-економічного університету до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Мачуський