Справа № 946/262/20
Провадження № 2/946/1520/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2020 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , який померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з травня 2005 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 включно; визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: квартиру АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,0407 га, яка розташована на території м. Ізмаїл Одеської області, садового товариства №7, передана для ведення садівництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД-28-№034042, виданий 28.10.1998 року), мотивуючи тим, що вищевказане майно належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємці першої, другої та третьої черги відсутні. Спадкоємцем за законом четвертої черги являється ОСОБА_3 . Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено.

Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволенні позовних вимог.

Вислухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 0,0407 га, яка розташована на території м. Ізмаїл Одеської області, садового товариства №7, передана для ведення садівництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД-28-№034042, виданий 28.10.1998 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 29.07.2008 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 0,0407 га, яка розташована на території м. Ізмаїл Одеської області, садового товариства №7, передана для ведення садівництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД-28-№034042, виданий 28.10.1998 року.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являється дружина ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 26.18.1975 року.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_4 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 18.10.2011 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить квартира АДРЕСА_2 , яка належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24.02.2009 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за №2-774; земельна ділянка площею 0,0407 га, яка розташована на території м. Ізмаїл Одеської області, садового товариства №7, передана для ведення садівництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД-28-№034042, виданий 28.10.1998 року).

Згідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті ОСОБА_4 , немає.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Досліджуючи показання свідків ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 судом було встановлено, що ОСОБА_3 з травня 2005 року й по день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали разом, вели спільне господарство, були пов`язані взаємними правами та обов`язками, відносини які склались між ними є сімейними, як між дочкою та матір`ю.

Отже ОСОБА_3 має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, тобто вона вважається такою, яка прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю нотаріуса, ОСОБА_3 було роз`яснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проаналізувавши докази, що є в матеріалах справи, показання свідків, суд дійшов до висновку, що стосунки, які склались між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були сімейними, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, отже ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому підлягає задоволенню позов ОСОБА_3 про встановлення факту її проживання однією сім`єю разом із ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з травня 2005 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 включнота визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: квартиру АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,0407 га, яка розташована на території м. Ізмаїл Одеської області, садового товариства №7, передана для ведення садівництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД-28-№034042, виданий 28.10.1998 року).

Також, приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 16, 76, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 39, 40, 55, 60, 62, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1264, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з травня 2005 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- квартиру АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку площею 0,0407 га, яка розташована на території м. Ізмаїл Одеської області, садового товариства №7, передана для ведення садівництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД-28-№034042, виданий 28.10.1998 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.03.2020 року.

Суддя: О.Я.Присакар