Справа 206/5917/19
Провадження 2/206/128/20
16 березня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровську у складі:
головуючого судді Кушнірчука Р.О.,
при секретареві Ільїній І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своєю власністю шляхом позбавлення права користування, -
Позивач звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення її права користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона являється співвласницею квартири АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі, окрім неї та іншої рідні, зареєстрована відповідач ОСОБА_2 . Остання з 13 квітня 2001 року переїхала до іншого місця проживання і до теперішнього часу в квартирі не з`являлась, речі її відсутні. Зазначений факт підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації. Таким чином відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік, чим порушує право власності позивача щодо розпорядження майном на власний розсуд, а тому позивач просить суд усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні своєю власністю.
Ухвалою суду від 15 листопада 2019 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних доказів ухвалює заочне рішення.
Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували щодо задоволення позовних вимог.
Представник третьої особи департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Заслухав доводи представника позивача, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 25 грудня 1997 року виданого виконкомом міської Ради народних депутатів (а.с.8).
Відповідно довідки про склад сім`ї за № 5117 від 02 вересня 2019 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.10).
Так, у ході судового розгляду було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за спірною адресою з моменту її народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто ніколи не проживала.
Дана обставина підтверджується, зокрема актом огляду домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 від 10 вересня 2019 року, який підписаний ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с.11).
Також, вказана обставина в судовому засіданні була підтверджена представником позивача, який пояснив, що відповідач являється онукою позивачки. За адресою реєстрації ніколи не проживала, оскільки після народження завжди мешкала з матір`ю за іншою адресою. Особистих речей відповідача в квартирі не має.
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
Відповідно ч. ч 1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За положеннями ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась та заперечень щодо викладених в позові обставин не надала, про поважність причин відсутності за вказаною адресою не повідомила, тобто доводів позивача не спростувала.
Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини по справі, а також те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про поважність причин відсутності більше року відповідача за спірною адресою та про наявність домовленості з позивачем щодо його відсутності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 є законними та обґрунтованими, а тому повинні бути задоволенні.
Також, у зв`язку з цим, наявні підстави для зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, оскільки як передбачає стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.
Що стосується питання розподілу судових витрат, то відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати понесені позивачем зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58) про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своєю власністю шляхом позбавлення права користування задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , права користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень.
Повний текст рішення суду складено 17 березня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук