Справа № 452/337/18
Провадження № 2/455/77/2020
УХВАЛА

Іменем України

10 березня 2020 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді - Ніточко Л.Й.,

при секретарі Сенеті Г.Н.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за №452/337/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним,

В С Т А Н О В И В :

09.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним, в якому просить визнати удаваним правочином довіреність, посвідчену 30 березня 2017 року приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Копистянським Ю.Р., зареєстровану у реєстрі за № 476, укладену з метою приховування договору купівлі-продажу автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак - НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 від 30.03.2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.02.2018 року провадження у даній цивільній справі відкрито та передано на розгляд за підсудністю до Старосамбірського районного суду Львівської області.

Автоматизованою системою документообігу суду від 17 квітня 2018 року дана справа передана для розгляду судді Ніточко Л.Й.

Ухвалою судді від 23.04.2018 року дану справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 15 серпня 2018 року на 12 годину 00 хвилин.

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.08.2018 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, підготовче судове засідання перенесено на 19.11.2018 року на 11 годину 30 хвилин.

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 19.11.2018 року підготовче судове засідання відкладено на 09 годину 10 хвилин 19.06.2019 року.

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 19.06.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 14 годину 00 хвилин 10.03.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися. 10.03.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшла в канцелярію суду заява про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився. Був належно повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.74-75), про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Згідно п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, оскільки представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , користуючись своїм процесуальним правом надав суду до початку розгляду справи по суті, заяву про залишення позовної заяви без розгляду, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без розгляду, що не є перешкодою для повторного звернення позивача в суд з такою самою заявою.

Щодо вимог відповідача, заявлених у його відзиві на позовну заяву (а.с.49-52) про відшкодування позивачем витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Постановою Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі №301/1894/17 встановлено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що відповідачем не надано жодних належних доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що у задоволенні клопотання відповідача про стягнення з позивача витрат на правову допомогу слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 257 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним, - залишити без розгляду.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його вимоги про стягнення на його користь понесених ним судових витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 гривень, зазначеної у відзиві на позовну заяву.

Роз`яснити позивачу про його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Л.Й.Ніточко