РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11614/19

пр. № 2/759/868/20

10 березня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участі секретаря судових засідань Грень О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) про припинення права користування чужим майном,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом про припинення права користування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 квартирою АДРЕСА_1 визнавши його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вказаній квартирі.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 27.07.1996 року. Рішенням суду від 05.06.2019р. шлюб між ними розірвано. Позивачі є власниками по ј частині квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач, як чоловік ОСОБА_1 та член сім`ї був зареєстрований у вказаній квартирі. Починаючи з липня 2018р. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо. Відповідач спільним побутом з позивачами не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу позивачів, так як відповідач з липня 2018року в квартирі не мешкає, будь-яких витрат по утриманню квартири та обов`язкових платежів не здійснює, у зв`язку з чим на підставі ч.2 ст.406 ЦК України, просять задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.07.2019 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

10.03.2019 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

Позивачі в судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило, відзив не надав.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.128-131, ч. 1 ст.280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачам - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.01.1998 року належить по 1/4 частині квартири за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.29/.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.06.2019 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано/а.с.30/.

За відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.63/.

Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до частини четвертої статті 156 Житлового кодексу України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вказано у Постанові Верховного Суду України від 15.05.2017 у справі №6-2931цс16, право користування чужим майном є по суті встановленням сервітуту, у зв`язку з чим його припинення повинно відбуватися з урахуванням вимог статей 405 та 406 ЦК України як правових норм, що регулюють спірні правовідносини щодо користування чужим житлом.

За приписами ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут.

Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями діючого цивільного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги позивачів щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки судом встановлено, що відповідач не являється членом сім`ї позивачів, тривалий час не проживає в спірній квартирі, будь-яких поважних причин, які б перешкоджали відповідачу користуватись спірною квартирою, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов позивачів про припинення права користування ОСОБА_5 квартирою за адресою: АДРЕСА_1 визнавши його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягає до задоволення в повному обсязі.

Також у відповідності до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір по 384,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст.16 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, 383, 391, 403, 406 Цивільного кодексу України, ст.ст. ст.ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права користування чужим майном - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір по 384,20 грн. кожному.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Н.О. Петренко