ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/275/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/11184/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2019 року (повне судове рішення складено 15 листопада 2019 року, суддя Палінчак О.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Хмельницький районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про звільнення майна з-під арешту.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вказувало, що 03 липня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №МL-0AI/015/2007, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 187 841 доларів США та зобов`язалась його повернути, сплатити відсотки за користування коштами та інші платежі при неналежному виконанні кредитного договору. Цього ж дня, між позивачем та відповідачкою було укладено договір іпотеки №PCL-0AI/015/2007, відповідно до якого остання передала Банку в іпотеку будинок загальною площею 215 кв.м. та земельну ділянку площею 0,15 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що 09 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було кредитний договір №CNL-0AI/033/2007, за яким остання отримала кредитні кошти у розмірі 30297 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом та того ж дня укладено договір іпотеки №PCL-0AI/033/2007, за яким відповідачка передала Банку в іпотеку для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 09.11.2007 року будинок загальною площею 215 кв.м. та земельну ділянку площею 0,15 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . У зв`язку із укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 24 грудня 2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором та договором іпотеки. Оскільки ОСОБА_1 не виконувала належним чином умови кредитних договорів за заявами Банку були вчиненні виконавчі написи нотаріуса, на підставі яких 04.03.2009 року були відкриті виконавчі провадження №11682175 та №11680847. Крім того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду стягнуто в солідарному порядку із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача кредитна заборгованість у розмірі 261476,94 доларів США та 94471,08 грн. та було видані виконавчі листи, що стали підставою для відкриття виконавчих проваджень за №18805429, №48526149.

Позивач посилається на те, що у між ОСОБА_1 та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» досягнуто домовленість про добровільний продаж предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитним договорам. Проте на майно ОСОБА_1 накладено державними виконавцями арешти, а саме: 04 березня 2009 року на земельну ділянку та житловий будинок, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 і 21 квітня 2009 року та 03 вересня 2015 року на все нерухоме майно боржника, відповідно і на предмет іпотеки. Позивач вказує, що оскільки ці виконавчі провадження завершені, однак державними виконавцями в порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» не були скасовані зазначені арешти.

У зв`язку з тим, що заставодержатель має передбачене чинним законодавством право звернутися до суду з позовом про зняття арешту з заставного майна, ТОВ «ОТП Факторинг» просить суд арешти, накладені державними виконавцями Міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ (ВП № 11682175 та № 11680847), Районного відділу ДВС Хмельницького МРУЮ (ВП № 18805429 та № 11680847) на все майно, в т.ч. предмет іпотеки, а саме: будинок загальною площею 215 м2 та земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер :01:002:0221), які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_3 на праві приватної власності скасувати, оскільки їх існування порушує права позивача як Іпотекодержателя та унеможливлює добровільний продаж іпотечного майна в рахунок задоволення його вимог за кредитними договорами та вилучити з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи за реєстраційними номерами 8518018, 8517970 від 04.03.2009 року, 9754287 від 15.09.2014 року та 11026746 від 29.04.2016 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2019 року позов задоволено. Скасовано арешти, накладені державними виконавцями Міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області (виконавче провадження №11682175 та №11680847) та Районного відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області (виконавче провадження №18805429 та №11680847) на предмет іпотеки, а саме: будинок загальною площею 215 кв.м. та земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер :01:002:0221), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та які належать на праві власності ОСОБА_1 та перебувають в іпотеці Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», з вилученням з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майне записів за реєстраційними номерами 8518018 (внесений 04.03.2009 року), 8517970 (внесений 04.03.2009 року), 9754287 (внесений 15.09.2014 року), 11026746 (внесений 29.04.2016 року).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в сумі 1 921 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, на думку апелянтки, суд першої інстанції неповно та неправильно з`ясував обставини, які мають значення для справи, а висновки щодо визнання нею позовних вимог не відповідають дійсності. Апелянтка вказує, що судом надано невірну оцінку та неправильно трактовано зміст її заяви про розгляд справи за її відсутності та не заперечення проти позову, що спричинило хибне враження про позицію відповідача під час розгляду справи по суті. Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відмовити повному обсязі.

Учасники справи та їх представники до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, направивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Однак, в судовому засіданні 24.02.2020 року представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, залишивши судове рішення без змін.

Колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

В зв`язку із неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для справи; невідповідністю висновків суду щодо обґрунтованості підстав для прийняття визнання позову; неправильним застосуванням норм матеріального права (не вірне тлумачення судом положень Закону України «Про виконавче провадження») та недотримання положень ст. 89 ЦПК України судове рішення підлягає до скасування із постановленням нового рішення.

Задовольняючи позовні вимоги в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд першої інстанції прийняв визнання позову ОСОБА_1 і прийшов до висновку, що таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи із наступного.

Так, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 жодного разу не брала участь у судових засіданнях по цій цивільній справі, але направляла до суду заяви про розгляд справи без її участі та про те, що вона не заперечує щодо звільнення майна з під арешту (а.с. 77, 87). А тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку саме про визнання позову відповідачкою, адже ці заяви ОСОБА_1 беззаперечно не свідчать про визнання нею позовних вимог.

А тому доводи апеляційної скарги про те, що суд формально підійшов до розгляду справи є обґрунтованими.

Також, посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції в порушення вимог закону не досліджував наявність підстав для скасування арештів на іпотечне майно є такими, що заслуговують на увагу.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 03 серпня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №ML-0AІ/015/2007 на придбання нерухомого майна і 03 серпня 2007 року між цими ж сторонами укладено договір іпотеки №РСL-0АІ/015/2007 для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_5 за укладеним між нею та Банком кредитним договором № МL-0АІ/015/2007 від 03 серпня 2007 року, а саме: будинку, загальною площею 215 кв.м. та земельної ділянки площею 0,15 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать іпотекодавцю на праві власності (а.с. 8-13, 18-20).

Також, 09 листопада 2007 року між ОСОБА_5 та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») було укладено кредитний договір № CNL-0AI/033/2007 на проведення ремонту нерухомого майна і 09 листопада 2007 року між цими ж сторонами укладено договір іпотеки №PCL-0АІ/033/2007 для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_5 за укладеним між нею та Банком кредитним договором № CNL-0AI/033/2007 від 09 листопада 2007 року, а саме: житлового будинку, загальною площею 215 кв.м. та земельної ділянки площею 0,15 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать іпотекодавцю на праві власності (а.с. 14-17, 21-23).

І в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження на підставі договору іпотеки від 03.08.2007 року (а.с. 51-52)

19 лютого 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. винесено виконавчі написи за № 179, 180, відповідно до яких запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 215 кв.м. та земельну ділянку площею 0,15 га кадастровий номер .01.002.0221, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_6 (а.с. 29 - 30).

І 04 березня 2009 року зазначені виконавчі написи ЗАТ «ОТП Банк» було звернуто до виконання: державним виконавцем міського відділу ДВС Хмельницького міськрайуправління юстиції винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень за №11682175 і за №11680847 з виконання виконавчих написів нотаріуса за № № 179, 180 від 19.02.2009 року і цими ж постановами для забезпечення виконання накладено арешти на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Відомості щодо цих обтяжень зазначеного вище нерухомого майна було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.32-33, 50-52).

Постановами головного державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького МУЮ від 07.12.2009 року повернуто виконавчі написи нотаріуса за № № 179, 180 від 19.02.2009 року стягувачу ЗАТ «ОТП Банк» на підставі п. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відмовою служби у справах дітей Хмельницької РДА надати дозвіл на реалізацію арештованого майна (а.с. 34-35).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.03.2010 року у цивільній справі № 2-2496/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 261476,94 доларів США, 94471,08 грн. пені та судові витрати в сумі 1820 грн., про що видані виконавчі листи (а.с. 31).

Постановою державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ від 20 квітня 2010 року відкрито виконавче провадження № 18805429 з виконання виконавчого листа № 2-2496/10, що виданий 02.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь АТ «ОТП Банк» 261476,94 доларів США і 94471,08 грн. І цією постановою державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику (а.с. 36).

24 грудня 2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.1 якого у зв`язку з укладенням Договору купівлі продажу кредитного портфелю б/н від 24.12.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг» прийняло право вимоги за кредитними договорами №ML-0AІ/015/2007 від 03.08.2007 року і № CNL-0AI/033/2007 від 09.11.2007 року та договорами іпотеки №РСL-0АІ/015/2007 від 03.08.2007 року і № CNL-0AI/033/2007 від 09.11.2007 року, що укладені з ОСОБА_3 (а.с. 24-27).

І в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано 06.01.2011 року обтяження: іпотека на підставі договору про відступлення права вимоги від 24.12.2010 року щодо будинку і земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0221 по АДРЕСА_1 (а.с. 51-52).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 11 квітня 2011 року замінено стягувача ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «Факторинг Україна» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчих листів, виданих Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості по кредиту у сумі 261476,94 доларів США та 94471,08 грн. (а.с. 28).

18.04.2011 року постановою державного виконавця Другого ВДВС м. Хмельницький закінчено виконавче провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» і виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 № 2-2496/10 від 02.03.2010 року направлений за належністю до Районного відділу ДВС Хмельницького МРУЮ (а.с. 37-38).

Постановою державного виконавця Районного відділу ДВС Хмельницького МРУЮ на підставі зазначеного вище виконавчого листа було відкрито виконавче провадження за № 26147400 (а.с. 39).

І 15 вересня 2014 року старшим державним виконавцем РВ ДВС Хмельницького МРУЮ винесено постанову про повернення виконавчого листа №2-2496 стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлення законом заборони щодо звернення стягнення на майно боржника) (а.с.40).

Виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 № 2-2496/10 від 02.03.2010 року був повторно пред`явлений для виконання до Районного відділу ДВС Хмельницького МРУЮ, старшим державним виконавцем якого 17.08.2015 року на підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження за № 48526149 (а.с. 41).

Однак, постановою старшого державного виконавця РВ ДВС Хмельницького МРУЮ від 29.04.2016 року виконавчий лист № 2-2496/10 від 02.03.2010 року був повернений стягувачу без виконання (а.с.42).

І головним держвиконавцем Хмельницького РВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області 27.12.2016 року винесена постанова про повернення виконавчого листа № 2-2496/10 від 02.03.2010 року стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.43).

Згідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час завершення виконавчих проваджень за №№ 11682175 та 11680847 (07 грудня 2009 року), якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

В силу положень ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час завершення виконавчих проваджень за № 18805429, яке було завершено 15.09.2014 року та за № 48526149, яке було завершено 29.04.2016 року у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на 07 грудня 2009 року закріплено, що в усіх інших випадках по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч. 5 та ч. 6 ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача.

З огляду на вищенаведені норми матеріального права в редакції, що діяли на час винесення державними виконавцями постанов про повернення виконавчих документів стягувачам та враховуючи обставини справи, судова колегія вважає, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають до часткового задоволення, а саме в частині скасування арештів, що були накладені 04 березня 2009 року у виконавчих провадженнях № 11682175 та № 11680847 на житловий будинок загальною площею 215 кв.м. та земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер :01:002:0221) за адресою АДРЕСА_1 , власником яких є відповідачка та Іпотекодержателем цього майна є позивач та вилучення з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів за реєстраційними номерами 8518018 і 8517970.

Не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо скасування арештів, які накладені у виконавчих провадженнях за №18805429 та за № 48526149, що були завершені відповідно 15.09.2014 року та 29.04.2016 року винесенням державними виконавцями постанов про повернення виконавчого документу (виконавчого листа № 2-2496, що виданий 02.03.2010 року), адже нормою ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на 15.09.2014 року та на 29.04.2016 року не передбачено обов`язку державного виконавця щодо скасування арешту, накладеного на майно боржника при поверненні виконавчого листа саме стягувачу.

Разом з тим, судова колегія вважає, що посилання в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції при розгляді справи не досліджував питань правомірності накладення оспорюваних арештів є такими, що не заслуговують на увагу, адже позовних вимог щодо правомірності накладення оспорюваних арештів в суді першої інстанції заявлено не було.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати, понесені про подачі позову пропорційно до задоволених вимог (платіжні доручення №937 від 26.03.2019 року та №1156 від 09.04.2019 року) в розмірі 960,50 грн. (1921 грн. (судовий збір за подання позовної заяви) *50 (% задоволених позовних вимог)/100), а з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають до стягнення на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені при подачі апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог (платіжне доручення №83 від 27.01.2020 року) в розмірі 1440,75 грн. (2881,50 грн. (судовий збір за подання апеляційної скарги) *50(% задоволених вимог апелянта) / 100).

А тому, відповідно до ч. 10 ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_1 480,25 грн. (1440,75 грн. 960,50 грн.). судового збору.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Скасувати арешти, що накладені постановами головного державного виконавця Міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції (виконавчі провадження №11682175 та №11680847) від 04 березня 2009 року та зареєстровані у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номерами 8518018 і 8517970.

Вилучити з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи за реєстраційними номерами 8518018 (внесений 04.03.2009 року), 8517970 (внесений 04.03.2009 року).

В решті позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» (місцезнаходження: вул. Фізкультури, 28Д, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 480 (чотириста вісімдесят) грн. 25 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 березня 2019 року, що в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України є датою ухвалення судового рішення, постановленого за відсутністю учасників справи.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай