У Х В А Л А

Іменем України

07 грудня 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Клінт», 3-тя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалстрой-3» про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якому просила забезпечити позов, а саме: накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва на однокімнатну квартиру № 161 загальною площею 43,4 кв.м., що знаходиться на 18 (вісімнадцятому) поверсі у секції № 1 будинку АДРЕСА_2 , на земельній ділянці за кадастровим номером :62:096:0038; нежитлове приміщення №179 загальною площею 66,8 кв.м., що знаходиться на 1 (першому) поверсі у секції № 1 будинку АДРЕСА_2 , на земельній ділянці за кадастровим номером :62:096:0038 та заборонити Відповідачу вчиняти дії спрямовані на відчуження третім особам майнових однокімнатну квартиру № 161 загальною площею 43,4 кв.м., що знаходиться на 18 (вісімнадцятому) поверсі у секції № 1 будинку АДРЕСА_2 , на земельній ділянці за кадастровим номером :62:096:0038; нежитлове приміщення №179 загальною площею 66,8 кв.м., що знаходиться на 1 (першому) поверсі у секції № 1 будинку АДРЕСА_2 , на земельній ділянці за кадастровим номером :62:096:0038.

Своє клопотання заявник обґрунтував тим, застосування саме цього виду забезпечення позову необхідно виходячи зі специфіки заявленої позовної вимоги. Також заявник зазначила про незаконні дії щодо перереєстрації права власності на іншу юридичну особу.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 24 листопада 2020 року було відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. 2. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. 3. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 4. Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином. 5. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. 6. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку. 7. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов`язку вчиняти певні дії. 8. Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 9. Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, можуть бути передані приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту. 10. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали позовної заяви, зважаючи на предмет спору вважаю, що заява позивача не підлягає задоволенню, оскільки на час розгляду заяви у суду відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 153 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяви адвоката Чвира О.М. про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Клінт», 3-тя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалстрой-3» про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п?янадцяти днів з дня проголошення.

Суддя: