Провадження № 2/484/73/20
Справа № 484/3378/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Шикері І.А.

за участю секретаря судового засідання Туркалової І.В.

розглянувши y відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Первомайська, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія" Провідна", третя особа - ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди у кримінальному провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди у кримінальному провадженні, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.03.2018 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Даним вироком встановлено, що при скоєнні ДТП, яка мала місце 11.04.2017 року з вини ОСОБА_3 , йому були завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості, в зв`язку з чим він знаходився на стаціонарному лікуванні до 04.05.2017 року, що підтверджується висновком судово - медичної експертизи № 227-М від 11.05.2017 року. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ПАТ "Страхова Компанія" Провідна". Під час проходження стаціонарного лікування позивач вимушений був придбавати ліки та металеві конструкції для свого лікування, що підтверджується фіскальними чеками на загальну суму 13607,25 грн. Крім того, зазначеним кримінальним провадженням йому також завдано моральні та фізичні страждання, а саме: позивач зазнав фізичного болю, переніс нервове потрясіння, зазнав душевних страждань, оскільки через наявність синців не міг впевнено почуватись на людях. При цьому, для відновлення свої порушених прав він вимушений був прикладати додаткові зусилля, що потягло за собою додаткові витрати та порушення сталого життєвого укладу та зруйнувало звичайний спосіб життя і негативно вплинуло на нього як особистість. Виходячи із тривалості й глибини своїх душевних страждань, чисельності негативних наслідків для нього, що виникли внаслідок ушкодження здоров`я та тривалою втратою працездатності, моральну шкоду він оцінює у 20000 гривень.

Ухвалою суду від 18.09.2019 року було здійснено заміну неналежного відповідача ОСОБА_3 , належним відповідачем у справі - Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія" Провідна", а ОСОБА_3 залучено до участі у справі у якості третьої особи.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі просив їх задовольнити.

Представник відповідача - ПАТ "Страхова Компанія" Провідна" в судове засідання не з`явився, проте 22.11.2019 року направив на адресу суду відзив у якому просив проводити судове засідання за відсутності представника відповідача та відмовити задоволенні позову у повному обсязі посилаючись на те, що відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», у разі настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 9 ЗУ «ОСЦВВНТЗ», страхова сума (ліміт відповідальності страховика) - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про ОСЦВВНТЗ», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, які мають відношення до даної ДТП в оригіналі або належним чином оформленій копії. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Однак, позивач в порушення ст. 35 Закону не звертався до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з заявою про страхове відшкодування йому шкоди, заподіяної в результаті ДТП, документів, які підтверджують розмір завданої шкоди та є необхідними для з`ясування наявності підстав для виплати страхового відшкодування позивачами не надані, а тому на думку представника відповідача, у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» відсутній обов`язок щодо прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Позовні вимоги в частині відшкодування шкоди пов`язаної з лікуванням потерпілого не підтверджені позивачем документально, так як в розумінні п.4 ст. 27 Закону № 1961-ІУ та ст.76 ЦПК України, рахунки та накладні є неналежним доказом понесених витрат та не підтверджують понесених позивачем реальних витрат. До позовної заяви позивачем надано документи витрат на лікування (платіжні документи, підтверджені лікувальним закладом) на суму 12 797,25 грн. Витрати на 10,00 грн. (порошок для прання) не є витратами на лікування, а витрати на суму 800,00 грн. - благодійні внески, відшкодування страховиком зазначених витрат не передбачено спеціальним законом - ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ".Відповідно до статті 26-1 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо - транспортної пригоди, моральна шкода, у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. А отже, оскільки розмір шкоди, заподіяної здоров`ю позивача наразі складає 12 797,25 грн., то розмір моральної шкоди, виходячи з розрахунку 5 % від зазначеної суми буде складати 639,86 грн.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є повідомлення про вручення йому судової повістки, причини неявки суду не відомі. Письмових пояснень щодо позову не надав.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, відзив відповідача, матеріали кримінального провадження № 1-кп/484/25/18, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 13.03.2018 року за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначене покарання у виді штрафу, у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно ст.1 п. «г» ЗУ «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_3 було звільнено від призначеного покарання та стягнуто на користь держави в особі Первомайської ЦМБЛ витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_1 , в сумі 5771,30 грн.

Вирок суду набрав законної сили 13.04.2018 року.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.03.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 було заподіяно тілесне ушкодження середньої тяжкості.

У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями позивач перебував на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно вимог ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована полісом АЕ/8292896 ПАТ СК «Провідна», тож обов`язок по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди, слід покласти на ПАТ СК «Провідна».

В судовому засіданні позивач стверджував, що зазначеним кримінальним правопорушенням йому було завдано матеріальних збитків, які виразились у придбанні медичних препаратів та лікарських засобів на загальну суму 13607,25 грн.

Суд погоджується із позицією представника відповідача, викладеною у відзиві, про те, що 10 грн. витрат (порошок для прання) не є витратами на лікування, а 800 грн. - благодійні внески, не передбачені спеціальним законом Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, з відповідача на користь позивача, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, слід стягнути 12797 грн. 25 коп., а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Обґрунтовуючи наявність і розмір моральної шкоди у розмірі 20000 грн., позивач зазначив, що, у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, він зазнав фізичного болю, душевних страждань, переніс нервове потрясіння, оскільки через наявність синців не міг впевнено почуватись на людях. При цьому, для відновлення свої порушених прав він вимушений був прикладати додаткові зусилля, що потягло за собою додаткові витрати та порушення сталого життєвого укладу і зруйнувало звичайний спосіб життя та негативно вплинуло на нього як особистість.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з вимогами ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Положеннями п. 17-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з наступними змінами та доповненнями) роз`яснено, що виходячи з правил статей 4, 5 ЦПК України і статей 28, 49, 50 Кримінально-процесуального кодексу України потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно моральну шкоду (внаслідок посягання на здоров`я, честь, гідність, знищення майна, позбавлення годувальника тощо), має право пред`явити позов про її відшкодування у кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. п. 4, 5 цієї постанови, суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що внаслідок кримінального правопорушення позивач зазнав фізичного болю, переніс нервове потрясіння, зазнав душевних страждань, порушився його звичайний, нормальний спосіб життя, через що він змушений був прикладати зусиль для нормалізації свого життя, що потребувало від нього певних зусиль.

На підставі вищевикладеного, виходячи з принципу розумності і справедливості, врахувавши характер істотних вимушених негативних змін у житті позивача, емоційні переживання позивача, суд дійшов висновку, що внаслідок даного кримінального правопорушення позивачу дійсно була завдана моральна шкода, оскільки були порушені його нормальні життєві стосунки, заподіяні психологічні страждання, пов`язані із лікуванням.

Суд дійшов висновку, що сума відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн. відповідає обсягу моральних страждань позивача.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тому в силу ч.6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1681,60 грн.

Керуючись ст.ст.4,12,81,263-265,268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія" Провідна", місцезнаходження якого пр-т Повітрофлотський, 25, м. Київ, , третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає по АДРЕСА_3 , про стягнення моральної та матеріальної шкоди у кримінальному провадженні - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія" Провідна", місцезнаходження якого пр-т Повітрофлотський, 25, м. Київ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином 12797 (дванадцять тисяч сімсот дев`яносто сім) грн. 25 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія" Провідна", місцезнаходження якого пр-т Повітрофлотський, 25, м. Київ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином 20000 (двадцять тисяч) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія" Провідна", місцезнаходження якого пр-т Повітрофлотський, 25 м. Київ, , судовий збір на користь держави, в розмірі 1681 (однієї тисячі шістсот вісімдесят однієї) грн. 60 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 19 березня 2020 року.

С У Д Д Я: І.А Шикеря