Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , за участю секретаря судового засідання Солонської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог зазначила, що 1/2 частка житлового будинка АДРЕСА_1 з відповідними до неї господарськими будівлями і спорудами належить її батьку ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 14.03.1947 року за р-р. № 152, зареєстрованого 14.03.1984 року Ждановським БТІ за № 39096. Інша 1/2 частина вказаного будинку на підставі договору дарування від 17.03.1998 року за р-р. № 830, зареєстрованого 01.04.1998 року за № 39096 належить її дітям ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на усе домоволодіння АДРЕСА_1 . Вона у встановлений законом строк подала до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори відповідну заяву, що стало підставою видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.05.1996 року (р-р № 3/1970) на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її рідний брат ОСОБА_7 , після його смерті відкрилась спадщина на майно. Іншу 1/2 частину домоволодіння, яку була успадкована нею після смерті батька вона ІНФОРМАЦІЯ_4 подарувала своїм дітям ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . 14.11.2019 року вона з метою дооформлення спадщини після смерті свого батька, звернулася до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадкової справи для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку домоволодіння, за результатами якого, 19.11.2019 року державним нотаріусом було винесено постанову за № 3433/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , а саме через те, що спадкову справу після смерті батька, що знаходиться в Донецькому обласному державному нотаріальному архіві на окупованій території в м. Донецьку отримати не можливо. З цих підстав, видати свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцю на іншу частину в цілому видається неможливим. Таким чином, вона зараз не може оформити свої спадкові права в установленому законом порядку на вищезазначене нерухоме майно, так як перешкодою цьому є факт відсутності можливості отримати спадкову справу після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з військовими діями на території Донецької області.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ч.1 ст.1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 09.07.1976 року Іллічівським відділом ЗАГС м.Жданова, актовий запис №1396.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 22.03.2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_6 померла матір позивачки ОСОБА_6 , актовий запис №701.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 05.03.2009 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №01.

В установлений законом строк позивачка звернулась до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори, про що свідчить видане їй свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.05.1996 року (р-р 3/1970) на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Належну позивачці 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 подарувала своїм дітям ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що підтверджується договором дарування від 17.03.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Чичековою О.А., зареєстрованого в реєстрі № 830.

Згідно довідки № 2192, виданої 12.06.2019 року Маріупольським БТІ, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить:

- 1/2 частина ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 14.03.1947 року № 152, зареєстрованого у МКП «Маріупольське БТІ» 14.03.1984 року № 39096,

- 1/6 частина ОСОБА_3 ,

- 1/6 частина ОСОБА_4 ,

- 1/6 частина ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 17.03.1998 року № 830, зареєстрованого у МКП «Маріупольське БТІ» 01.04.1998 року № 39096.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її рідний брат ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 01.03.2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1589.

Після його смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до спадкової справи № 305/2001, заведеної Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , із заявою до про прийняття спадщини після його смерті звернулась дружина ОСОБА_8 , про що останній було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.05.2001 року. До складу спадкового майна увійшли: грошовий внесок з належними до нього відсотками та компенсаційними виплатами, який знаходиться у Жовтневому відділенні Ощадбанку м.Маріуполя № 171, та недоотримана заробітна плата у розмірі 2899,22 грн.

14.11.2019 року позивачка з метою дооформлення спадщини після смерті свого батька звернулася до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадкової справи для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку домоволодіння, за результатами якого, 19.11.2019 року державним нотаріусом було винесено постанову за № 3433/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 з посиланням на п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, ст.ст. 5, 47 49 ЗУ «Про нотаріат», а саме через те, що спадкову справу після смерті батька, що знаходиться в Донецькому обласному державному нотаріальному архіві на окупованій території в м. Донецьку отримати не можливо. З цих підстав, видати свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцю на іншу частину в цілому видається неможливим.

Таким чином, позивачка не може оформити свої спадкові права в установленому законом порядку на вищезазначене нерухоме майно, так як перешкодою цьому є факт відсутності можливості отримати спадкову справу після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з військовими діями на території Донецької області.

Відповідно до ст.1217 ЦК України одним із видів спадкування є його здійснення за заповітом. Заповітом згідно із статтею 1233 ЦК України є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

14.11.2019 року позивачка з метою дооформлення спадщини після смерті свого батька звернулася до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадкової справи для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку домоволодіння, за результатами якого, 19.11.2019 року державним нотаріусом було винесено постанову за № 3433/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 з посиланням на п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, ст.ст. 5, 47 49 ЗУ «Про нотаріат», а саме через те, що спадкову справу після смерті батька, що знаходиться в Донецькому обласному державному нотаріальному архіві на окупованій території в м. Донецьку отримати не можливо. З цих підстав, видати свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцю на іншу частину в цілому видається неможливим.

Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Тобто позивачка, будучи єдиним спадкоємцем за законом, зверталася до нотаріальної контори в установленому законом порядку для оформлення спадкових прав після смерті батька ОСОБА_2 , але з огляду на відсутність доступу до нотаріального архіву, забезпечення якого покладено на державу, об`єктивно позбавлена можливості зробити це в досудовому порядку, у зв`язку із цим спадкові права позивачки підлягають захисту в судовому порядку.

Надаючи оцінку правовідносинам щодо переходу майнових прав на спадкове майно суд виходить із наступного.

Встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

Таким чином, позивачка не може оформити свої спадкові права в установленому законом порядку на вищезазначене нерухоме майно, так як перешкодою цьому є факт відсутності можливості отримати спадкову справу після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з військовими діями на території Донецької області.

Попри це, суд вважає доведеними іншими письмовими доказами факт належності спадкодавцю 1/2 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , а єдиним спадкоємцем щодо майна померлого ОСОБА_2 за законом є позивачка, проте має об`єктивні перешкоди для оформлення своїх спадкових прав в досудовому порядку.

Водночас суд зауважує, що на державу в цілому та її державні органи покладається обов`язок забезпечити збереження документів, які передані органами нотаріату та державними органами влади на зберігання та від яких залежить виникнення і реалізація майнових прав спадкоємців. Незабезпечення належного зберігання нотаріальних документів в державних архівах і невиконання своїх гарантійних функції державою, незалежно від надзвичайності підстав та як наслідок обмеження громадянам доступу до державних архівних установ не має нівелювати або обмежувати майнові права позивача на їх підтвердження документами, які залишились в архівосховищах в м.Донецьк.

Відповідно ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Із урахуванням всіх обставин, суд вважає вимоги позивачки законними та можливим їх задовольнити, визнавши за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1222, 1268, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , з усіма надвірними побудовами та спорудами, яке складається з житлового будинку літ.А-1, сараю літ.Б-1, вбиральні літ. Г-1, огорожі № 1, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. М. Іванченко