Справа №:755/3877/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану в особі представника - адвоката Лелеки Ганни Олександрівни про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и в:

Лелека Г.О. звернулась до суду із заявою про забезпечення позову , подану до подання позовної заяви, в якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Лариси Михайлівни № 952, вчиненого 13.11.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованості у розмірі 135 690,11 грн.

Заяву про забезпечення позову мотивує тим, що протягом 10 днів вона має намір подати позовну заяву та оспорити у судовому порядку виконавчий напис, на підставі якого здійснюються виконавчі дії з його примусового виконання. На думку представника заявника, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позову. З огляду на що ОСОБА_1 просить суд про задоволення заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

Частину першу статті 150 доповнено пунктом 1-1 згідно із Законом № 263-IX від 31.10.2019\

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

Із матеріалів справи убачається, що 23.01.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. відкрито виконавче провадження № 61062585 на підставі виконавчого напису № 952, вчиненого 13.11.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованості у розмірі 135 690,11 грн.

Предметом позову з яким ОСОБА_1 має намір звернутися до суду є визнання виконавчого напису № 952, виданого 13.11.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованості у розмірі 135 690,11 грн. таким, що не підлягає виконанню.

При наявності підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

До таких висновків дійшов Верховний суд у своїй постанові № 61-561св19 від 25 вересня 2019 року, яка з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватись судами при вирішенні спорів.

Відповідно до п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Враховуючи, що позивач має намір звернутись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі виконавчого напису, який підлягає оскарженню, на даний час по якому відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно та кошти боржника ОСОБА_1 , суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису призведе до утруднення чи унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення його позову.

З огляду на означене, перевіривши відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису 952, виданого 13.11.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , подану в особі представника - адвоката Лелеки Ганни Олександрівни про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

В порядку забезпечення позову зупинити стягнення на підставі виконавчого напису 952, виданого 13.11.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованості у розмірі 135 690,11 грн.

Копії ухвали суду негайно направити для виконання та учасникам справи - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Суддя О.О. Астахова