Справа № 234/5090/17
Провадження № 2/234/184/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лутай А.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Пагуліч Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Краматорськ Донецької області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 21 вересня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений договір б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписанням цього договору відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі - Умови), «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 (далі - Правила користування) та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку https://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між сторонами договір. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на сайті банку https://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується пунктом 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідач порушив умови договору, своєчасно не погасив заборгованості та не сплатив відсотків за користування кредитом. Відповідно до поданої позивачем уточненої позовної заяви, у зв`язку із порушенням відповідачем уомв договору, станом на 30 червня 2019 року виникла заборгованість у сумі 273354,70 грн, із яких: 1802,82 грн - заборгованість за кредитом (тілом), 264715,96 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 6835,92 грн - заборгованість за комісією та пенею.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 21.09.2011 року у розмірі 118986,81грн, станом на 30.06.2019 року, із яких: 1802,82 грн - заборгованість за кредитом (тілом), 117183,99 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 30.09.2018 по 30.06.2019рр., а також понесені витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача Сезоненко Л.В. в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_2 , представник відповідача, в судове засідання не з`явився надавши суду заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача, в якій також зазначив, що позовні вимоги вони визнають частково, в частині заборгованості за кредитом у розмірі 1802,82грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом, просив відмовити у зв`язку з тим, що проценти нараховані позивачем вже після закінчення строку дії кредитного договору.

Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов частково обгрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 21 вересня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого банк відкрив для відповідача картковий рахунок у національній валюті України та надав йому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 2000,00 грн, зі сплатою 30 % за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, факт отримання кредиту та використання кредитної картки відповідачем не оспорюється.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.3 Умов після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

За даними банку, відповідно до указаної умови кредитний ліміт за договором від 21 вересня 2011 року змінювався таким чином: 21.09.2011 300,00 грн; 21.09.2011 500,00 грн; 24.10.2011 300,00 грн; 18.02.2012 800,00 грн; 06.06.2012 2000,00 грн; 07.10.2013 1810,00 грн.

Останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором згідно з розрахунком, наданим банком, відповідач здійснив 17 вересня 2013 року в сумі 50,00 грн.

Відповідно Довідки, наданої позивачем, за вказаним кредитним договором відповідачу ОСОБА_1 було надано кредитну картку № НОМЕР_1 з терміном дії до травня 2015 року.

Станом на 30 червня 2019 року заборгованість за кредитним договором б/н від 21 вересня 2011 року становить 273354,70 грн та складається із: 1802,82 грн - заборгованості за кредитом, 264715,96 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, в тому числі, 117183,99 грн за період з 30.09.2018 по 30.06.2019; 6835,92 грн - заборгованості за пенею та комісією, що підтверджується наданим банком розрахунком.

Ухвалюючи рішення по суті справи суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12).

З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 1802,82 грн правомірними, та такими, що підлягають задоволенню судом, оскільки відповідач не виконував належним чином зобов`язання за кредитним договором.

Крім того, як було зазначено вище, відповдач та його представник позовні вимоги в цій частині визнали у повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення.

Разом з тим, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 30.09.2018 по 30.06.2019, у розмірі 117183,99 грн, оскільки право позивача нараховувати проценти на підставі умов договору прпинилося зі спливом строку кредитування, який відповідає строку дії кредитної картки травень 2015 року.

Отже, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1802,82 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 14.03.2017р. За подання уточненої позовної заяви позивачем додатково було сплачено судовий збір у розмірі 321,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.07.2019р.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні частково, суд, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, ввжає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 28,82грн.

Керуючись ст.ст.526, 527, 610, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 130, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШІВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Костопіль Рівненської області, ІПН НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, на рахунок № НОМЕР_3 , , МФО 305299):

- заборгованість за Кредитним договором №б/н від 21.09.2011 року, яка станом на 30.06.2019 року за тілом кредиту становить у розмірі 1802,82грн (одна тисяча вісімсот дві гривні, 82коп);

- витрати по сплаті судового збору в сумі 24грн (двадцять чотири гривні, 00коп).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені 16.01.2020 року.

Суддя: А.М.Лутай