провадження №2/756/689/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 березня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Луценко О.М.

при секретарі Пляса Б.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки та пені за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань перед споживачем,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки та пені за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань перед споживачем. Свої вимоги обґрунтував тим, що 20.05.2018 року між нею та відповідачем був укладений договір № АІ-4052L відповідно до умов якого замовник поручає, а виконавець зобов`язується виконати роботу по виготовленню та передачу у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця. За умовами договору позивач зобов`язувалася сплатити вартість робіт, що складає 15 162,00грн., а відповідач після сплати передати у її власність виготовлені вироби протягом 30 робочих днів з моменту укладення договору. За цим договором нею були сплачені грошові кошти у сумі 15162,00грн. Однак в порушення умов договору відповідач виконав свої зобов`язання з виготовлення та передачі у власність позивачу ПВХ конструкцій тільки 29.07.2018р., хоча останнім днем було визначено 03.07.2018р. На неодноразові звернення позивача з вимогою сплати неустойки та пені за прострочення виконання умов договору, відповідач не відреагував. На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму завдатку в розмірі 15 000,00гривень.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив суд постановити рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав.

Заслухавши доводи представник позивача, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

20.05.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір № АІ-4052L відповідно до умов якого замовник поручає, а виконавець зобов`язується виконати роботу по виготовленню та передачу у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця. Відповідно до цього договору вартість виробів склала 15162,00 грн.

Позивачем було сплачено завдаток- 7500,00грн., потім 7662,00грн., всього - 15162,00гривень.

29.07.2018р. договору відповідач виконав свої зобов`язання з виготовлення та передачі у власність позивачу ПВХ конструкцій, що не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні.

Позивач направила поштою відповідачу за адресою вказаною в договорі: вимогу про сплату неустойки та пені в зв`язку з порушення строків виконання умов договору.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові наслідки порушення зобов`язання визначенні статтею 611 ЦК України, якою передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановленні договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Крім того, статтею 907 ЦК України встановлено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, зокрема: порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою.

Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Однак враховуючи те, що позивач прийняла у власність ПВХ конструкцій, не підписавши жодного акту виконаних робіт з зазначенням порушення умов договору, то суд приходить до висновку, що права позивача, як споживача, не порушені відповідачем, у зв`язку з чим позивач не має право на отримання завдатку.

Окрім того як вбачається з умов договору позивачем сплачено завдаток 7500,00гривень, при цьому до суду вона звернулася з вимогою про стягнення завдатку в розмірі 15000,00 грн., не надавши належного розрахунку, суд їх до уваги не приймає, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються фактично встановленими обставинами справи, а саме тим, що позивач сама погодилася на визначені умови договору та прийняла у власність ПВХ конструкцій.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог належними і допустимими доказами та необхідність відмовити в позові.

Керуючись ст. ст. 259,263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки та пені за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань перед споживачем - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано Київському апеляційному суду, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 30 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів після отримання копії рішення стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя: О.М. Луценко