КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 363/435/18 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Чірков Г.Є.

11 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Соколової В.В.

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК Українив м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Київобленерго» та з урахуванням збільшених позовних вимог просив:

визнати дії представників ПАТ «Київобленерго» Вишгородського районного підрозділу щодо встановлення струмообмежуючого пристрою Ін 25 А та лічильника за межами приміщення за адресою: АДРЕСА_1 - незаконними;

зобов`язати Вишгородський РП виконати вимоги робочого проекту та договору від 19.04.2004, шляхом встановлення струмообмежуючого пристрою Ін 50 А та лічильника в приміщенні за вказаною вище адресою, що належить ОСОБА_1 ;

стягнути з ПАТ «Київобленерго» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.;

визнати бездіяльність працівників ПАТ «Київобленерго» неправомірною;

зобов`язати Вишгородський РП (відповідача) встановити пільговий тариф та двохзонний лічильник.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що документи про право власності на будівлю були надані відповідачу та на підставі останніх позивачу був виданий договір про користування електричною енергією.

Звертає увагу на Проект п. 2 Комплектації ВРП (вводно-розподільчого пристрою).

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7582/2020
Зазначає, що Технічні умови для проектування електроустановок видані 18.02.2004 для виконання відповідачем, а не позивачем.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позову свого підтвердження в суді не знайшли та спростовуються матеріалами справи.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Матеріали справи свідчать та при розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що 09.12.2000 між ОСОБА_3 (споживачем) та ДАЕК «Київобленерго» (електропостачальником) укладено Договір № 13/700202 про користування електричною енергією в будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7).

Згідно з п. 2.1. вказаного Договору, електропостачальник зобов`язується постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах, відповідно до встановленої потужності 1,3 кВт електроустановок споживача за роздрібними тарифами, встановленими НКРЕ.

12.02.2004 інспекцією енергозбуту Вишгородського РЕМ ВАТ «А.Е.С. КИЇВОБЛЕНЕРГО» за участю сина ОСОБА_3 складено акт перевірки електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Так під час перевірки на лінії здійснено замір навантаження та виявлено у дворі встановлену пилораму і деревообробні станки, де проводилась розпиловка лісу. За результатами перевірки винесено припис зі змісту якого вбачається, що оскільки відсутній доступ до лічильника, то двері до гаражного приміщення опломбовано, а власника зобов`язано отримати технічні мови на використання електроенергії для виробничих потреб розпиловочного цеху (а. с. 8).

18.02.2004 між Вишгородським районом електричних мереж (виконавець) та ОСОБА_3 (замовник) укладено Договір на приєднання електроустановок замовника, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , до електричних мереж виконавця (а. с. 9).

Згідно п. 1.1. вказаного Договору, замовник виконує в повному обсязі вимоги технічних умов № 176/04 від 18.02.2004 року (додаток № 1 до цього Договору) на підключення власних електроустановок до електромереж виконавця в термін до 18 лютого 2005 року.

Відповідно до п. 2.2.1. та п. 2.2.2. зазначеного Договору, замовник зобов`язаний виконати вимоги технічних умов № 176/04 на приєднання електроустановок до електромереж виконавця в повному обсязі і в передбачені п. 1.1 цього Договору терміни, а також зобов`язаний до підключення (подання напруги на власні електроустановки) укласти Договір про постачання електричної енергії.

Згідно п. 6.1 вказаного Договору, цей Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до його виконання, але не довше 18 лютого 2005 року.

18.02.2004 Вишгородським РЕМ ВАТ «А.Е.С. Київобленерго» розроблено та видано ОСОБА_3 технічні умови № 176/04 для проектування електроустановок на підключення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно яких дозволена приєднана потужність 15,0 кВт (а. с. 10).

Пунктом 6.1. Технічних умов визначено, що проектом необхідно передбачити встановлення ВРП у споживача. Характер виконання ВРП та його комплектацію необхідно визначити розрахунком з урахуванням п. 7, яким передбачено, що розрахунковий облік електричної енергії придбавається, встановлюється та підключається енергопостачальною організацією, а його вартість та вартість послуг з встановлення оплачується замовником. Отримати техзавдання на встановлення обліку електроенергії в ВАТ «А.Е.С. Київобленерго».

У 2004 році Вишгородським РЕМ ВАТ «Київобленерго» для ОСОБА_4 розроблено робочий проект зовнішнього електропостачання житлового будинку.

24.02.2004 Вишгородським РЕМ ВАТ «Київобленерго» за вих. № 98 направлено повідомлення ОСОБА_3 про те, що технічні умови на збільшення приєднаної потужності та проект зовнішнього електропостачання житлового будинку на замовлення від 17.02.2004 готові, а відтак можливе їх отримання в РЕМ та здійснення реалізації (а. с. 26).

24.02.2004 електропостачальником Вишгородським РЕМ ВАТ «А.Е.С. Київобленерго» та побутовим споживачем ОСОБА_3 до Договору № 131700202 від 24.02.2004 укладено Додаткову угоду про передачу на відповідальне збереження та встановлення в гаражі за адресою: АДРЕСА_1 , трифазного електролічильника типу НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , кришки клемної, ввідного пристрою, а також автомату АП-50, які опломбовано майстром, що в повній мірі узгоджується з актом інспектора енергозбуту від 24.02.2004 (а. с. 27).

14.04.2004 інспекцією енергозбуту Вишгородського РЕМ ВАТ «А.Е.С. КИЇВОБЛЕНЕРГО» за участю споживача ОСОБА_3 складено акт перевірки електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Так при обстежденні встановлено, що внаслідок короткого замикання пошкоджено ввідний пристрій ПЗВ 40 А та корпус лічильника Ц76803В № НОМЕР_2 . Споживач отримав нові технічні умови № 176/04 від 18.02.2004.

У зв`язку з пошкодженням, кабель відключено від установки та заізольовано. Лічильник демонтовано і знаходиться в майстра РЕМ. За результатами перевірки винесено припис, яким зобов`язано оформити заявку на відключення від мережі Вишгородського РЕМ до 14.04.2004.

Виконати монтаж ввідно-розподільного пристрою згідно нових технічних умов № 176/04 від 18.02.2004. Виконати ввід в будинок згідно технічних умов № 176/04 від 18.02.2004.

Представити реконструйовану трьохфазну установку для огляду інспекції енергозбуту. Перезаключити договір на електропостачання згідно нових технічних умов. Оформити підключення трьохфазної установки до мереж Вишгородського РЕМ. Представити трьохфазну установку для перевірки та пломбування після підключення (а. с. 30).

Після короткого замикання, 19.04.2004 інспектором Вишгородського РЕМ здійснено заміну лічильника на трьохфазний лічильник типу Ц76803В № НОМЕР_3 , а також заміну ввідного автомату АП-50, що підтверджується актом заміни лічильника (а. с. 32).

11.07.2017 працівниками ПАТ «Київобленерго» у присутності ОСОБА_1 опломбовано двері гаража за адресою: АДРЕСА_1 , через недопущення до приладу обліку, про що складено акт контрольного огляду засобів обліку електричної енергії № 185933 (а. с. 33).

13.07.2017 представниками ПАТ «Київобленерго» при проведенні контрольного огляду електроустановки за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено невідповідність встановленого обладнання замовленій та дозволеній до використання потужності, а також відсутність підписаного між сторонами договору про користування електричною енергією (а. с. 34).

Відтак, 11.08.2017 представниками відповідача в ході позапланової перевірки за адресою: АДРЕСА_1 , демонтовано електролічильник та всі пломби про що складено акт № 185066 контрольного огляду засобів обліку електричній енергії; встановлено лічильник на опорі поза межами приміщення про що складено акт № 267368 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380 В; а також передано на відповідальне зберігання опломбовані прилади обліку про, що складено акт № 549715 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому (а. с. 36-38).

11.01.2018 відповідачем направлено ОСОБА_1 проект договору № 200737815 про користування електричною енергією в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з пропозицією його підписання. Відомості про підписання цього договору ОСОБА_1 , як споживачем в матеріалах справи відсутні (а. с. 47-51).

04.04.2018 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі-НКРЕКП) у відповідь на запит ОСОБА_1 повідомила, що положеннями п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН), що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що енергопостачальник має право, зокрема встановлювати технічні засоби, які обмежують постачання електричної енергії побутовому споживачу у межах, передбачених договором.

У цьому ж листі НКРЕКП роз`яснила ОСОБА_1 , що постачання електричної енергії до об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією від 09.12.2000 № 131700202, укладеного між ОСОБА_3 та ПрАТ «Київобленерго».

Згідно з Технічними умовами від 18.02.2004 № 176/04, які є Додатком № 1 до Договору про приєднання, на об`єкті побутового споживання за вищевказаною адресою дозволена до використання електрична потужність складає 15 кВт, коли трифазний автоматичний вимикач з номінальною силою струму спрацювання 25 А (з урахуванням коефіцієнта запасу 1,15) забезпечує використання електричної потужності на рівні 17 кВт.

Позивач зазначив, що представники ПАТ «Київобленерго» 01.08.2017 самовільно, без його присутності та згоди, здійснили демонтаж лічильника та струмообмежувального пристрою, що на думку позивача не відповідає додатковій угоді та договору від 19.04.2004. Цього ж дня лічильник встановлено на опорі, за межами приміщення, що не відповідає робочому проекту, а струмообмежувальний пристрій розрахований на номінальну силу струму 50 А замінено на пристрій зі зменшеною в два рази дозволеною потужністю 25 А, що не дає можливості позивачеві належним чином використовувати встановлену потужність струму, погоджену з постачальником електроенергії, у відповідності із проектної документації, якою споживач користується протягом 13 років.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; а споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до п. 1, п. 7 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Відповідно до п. 8, ч. 1 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором.

Згідно ст. 25 Закону України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на: приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж; вибір постачальника електричної енергії; отримання інформації щодо якості електричної енергії, цін, порядку оплати, умов та режимів її споживання; отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, згідно з законодавством.

Відповідно до ст. 26 даного Закону споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Споживач забезпечує в установленому законом порядку безперешкодний доступ відповідальних представників енергопостачальника, підприємства, яке здійснює передачу енергії, до власних енергетичних установок для здійснення контролю за рівнем споживання енергії, відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого порядку, а також уповноважених осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики для здійснення державного енергетичного нагляду (контролю) за дотриманням вимог нормативно-правових актів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб`єктів електроенергетики та споживачів енергії в порядку, визначеному Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У разі перешкоджання доступу зазначених представників та уповноважених осіб до енергетичних установок споживача посадові особи такого споживача несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 1.3. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національною Комісією з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, енергопостачальник має право: пропонувати побутовим споживачам додаткові послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії; перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку; встановлювати технічні засоби, які обмежують постачання електричної енергії побутовому споживачу у межах, передбачених договором; вимагати від побутового споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними побутовим споживачем під час користування електричною енергією; тимчасово припиняти постачання електричної енергії або відключати побутового споживача від мережі без його згоди у випадках, передбачених пунктами 34 і 35 цих Правил.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Споживач забезпечує в установленому законом порядку безперешкодний доступ відповідальних представників енергопостачальника, підприємства, яке здійснює передачу енергії, до власних енергетичних установок для здійснення контролю за рівнем споживання енергії, відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого порядку.

Енергопостачальник має право перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку; встановлювати технічні засоби, які обмежують постачання електричної енергії побутовому споживачу у межах, передбачених договором.

Встановлено, що договірних відносин між ОСОБА_1 та ПрАТ «Київобленерго» щодо споживання енергії не було укладено.

11.08.2017 представниками відповідача приведено у відповідність електроустановку позивача згідно вимог Правил користування електричною енергією, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, а також Правил улаштування електроустановок.

ОСОБА_1 від імені ПрАТ «Київобленерго» було запропоновано підписати договір № 200737815 від 18.01.2018 про користування електричною енергією на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом направлення останньому проекту цього договору, який позивачем не був підписаний.

Враховуючи вищевикладене та те, що між споживачем послуг за адресою АДРЕСА_1 та постачальником не було укладено договору про постачання електричної енергії, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову правильними.

Матеріали справи свідчать, що договір про користування електричною енергією

№ 131700202 від 09.12.2000, договір про приєднання до електричних мереж від 18.02.2004, технічні умови № 176/04 від 18.02.2004, робочий проект зовнішнього електропостачання житлового будинку за 2004 рік, додаткова угода від 24.02.2004 до договору № 131700202, стосуються споживача електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 .

Договір про приєднання до електричних мереж від 18.02.2004, а також Технічні умови № 176/04, що є невід`ємним додатком до нього, набирає чинність з моменту його підписання і діє до його виконання, але не довше 18.02.2005.

ОСОБА_3 також не було укладено договір про постачання електричної енергії на виконання технічних умов та у свою чергу Вишгородським РЕМ ВАТ «А.Е.С. Київобленерго» не встановлено лічильник електричної енергії та ВРП.

Таким чином, посилання позивача на законні підстави користування струмообмежуючим пристроєм Ін50 на підставі Договору про приєднання до електричних мереж від 18.02.2004, а також Технічних умов № 176/04, що є невід`ємним додатком до нього не ґрунтуються на нормах права та не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення незаконних дій ПрАТ «Київобленерго» за відсутності існування укладеного Договору про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 .

За наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним дослідженням обставин справи, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова