233 № 233/7569/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
25 березня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С. ,
за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаною заявою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № IKAPNUAKG.189804.001 від 05.11.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку», в загальному розмірі 114923,08 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце його проведення повідомлялися належним чином в порядку, про причини неявки не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності та відзиви на позов не надали.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2020 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.
Згідно з п.2.4 договору період сплати кредиту, комісії та прцентів: з 1-го по 10-те число кожного поточного місця, починаючи з наступного місяця після дати підписання даного договору. При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими.
Повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок зазначений в п.1.8. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що виплачується в момент надання кредиту) здійснюється щомісяця, в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) відповідно до графіку погашення кредиту (додаток № 2) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів (п.2.5 договору).
Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щодня з дати списання коштів з позичкового рахунку. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом (п.2.7 договору). Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається (п. 2.8).
Відповідно до п.2.9 кредитного договору позичальник повинен погашати заборгованість за цим договором у наступній послідовності: в першу чергу витрати банку, пов`язані з одержання виконання по цьому договору, в другу чергу прострочена заборгованість за процентами, в третю чергу прострочена заборгованість за комісією, в четверту чергу нараховані проценти, в п`яту чергу нараховані комісії, в шосту чергу основна сума боргу строк сплати якої настав, в восьму чергу штрафи, пені та витрати/збитки банку, які виникли при супроводі кредиту передбачені п.п.4.2.7, 6.2, 6.3, 6.4, 6.5, 6.6, 6.8, якщо такі мали місце.
Пунктом п.6.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі 36 % річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. При розрахунку приймаються: рік 360 днів, місяць рівний календарній кількості днів.
Згідно з п.п. «а» п 3.1.11 кредитного договору при виникненні, зокрема, порушення позичальником зобов`язань, передбачених умовами даного договору, у т.ч. при порушенні цільного використання коштів, банк на свій розсуд має право, змінити умови договору зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати комісії та/або відсотків за користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст. 212,611,651 ЦК України щодо зобов`язань строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, комісію й відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов`язання за договором (п.п. «а»).
Відповідно до графіку погашення кредиту, що є додатком №2 до договору № IKAPNUAКG.189804.001 від 05 листопада 2013 року, у період грудня 2013 року по 01.11.2014 року розмір щомісячного платежу дорівнював 807 грн, з 01.12.2014 року по 01.10.2020 року 1424,72 грн, 01.11.2020 року 3453,13 грн.
Відповідно до п.п. 3.1.15 кредитного договору банк має право здійснювати відступлення права вимоги за даним договором третім особам, письмово повідомивши про даний факт позичальника протягом 5-и днів після такого відступлення.
06 березня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» уклали Договір № 146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В.В. 06.03.2019 р. за реєстром № 392, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» відступає шляхом продажу новому кредиторові Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника, або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору.
Відповідно до витягу з Додатку № 1 до договору № 146 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 06 березня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» набуло право вимоги до відповідачів за кредитним договором № IKAPNUAКG.189804.001 від 05 листопада 2013 року, договором застави рухомого майна № ZХА019500.189804.002 від 05 листопада 2013 року, договором поруки № РХ029031.189835.001 від 05 листопада 2013 року.
Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, 09.07.2014 року відбулось останнє погашення основного боргу за вищезазначеним кредитним договором в розмірі 999,98 грн та погашення процентів за користування кредитом в розмірі 0,02 грн, в загальному розмірі 1000,00 грн.
Разом з тим, судом встановлено, що п. 1.5 кредитного договору № IKAPNUAКG.189804.001 від 05 листопада 2013 року передбачена комісія банку за надання фінансового інструменту в розмірі 1893,60 грн, що згідно з п. 1.9 вказаного договору перераховується банком на відповідний рахунок банку без додаткового узгодження відповідно до п. 2.5 - в момент надання кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.
Частиною 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на час укладання договору) встановлено, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
У рішенні від 10.11.2011 року Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що положення Закону ( 1023-12 ), які є предметом офіційного тлумачення у справі, спрямовані на захист прав споживачів кредитних послуг та збалансування цих прав з іншими суспільними цінностями, що захищаються публічною владою. Тому в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону ( 1023-12 ) у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (254к/96-ВР ) слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
У розумінні ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга означає діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що передбачена п.1.5, 1.2 умова кредитного договору щодо надання позичальником банку плати (комісії) за надання фінансового інструменту (кредиту) в розмірі 1893,60 грн., не може бути визнано додатковою послугою, за яку може бути нарахована така плата.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що судам відповідно до ст. 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом, та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.
Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, що діяла на час укладення договору) п. п. 1.5., 1.2 кредитного договору, якими передбачено комісію за надання фінансового інструменту, є нікчемним з моменту укладення кредитного договору.
Оскільки судом встановлено неправомірне перерахування банком кредитних коштів з кредитного рахунку без додаткового узгодження в сумі 1893,60 грн для сплати винагороди банку за надання фінансового інструменту в момент надання кредиту, суд дійшов висновку про те, що в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Разом з тим, судом встановлено, що позивачем нараховувалися проценти на тіло кредиту в розмірі 1893,60 грн, надане для сплати винагороди банку за надання фінансового інструменту, які були в той же час перераховані позичальником на власний рахунок, а саме:
- за період з 06 листопада 2013 року по 04 листопада 2014 року за процентною ставкою 0,001 % річних (п.1.4 договору): 1893,60 х 0,001 % / 360 х 364 дні, що дорівнює 0,02 грн,
- за період з 05 листопада 2013 року по 06 березня 2019 року за процентною ставкою 20,99 % річних (п.1.4 договору): 1893,60 х 20,99 % / 360 х 1583 дні, що дорівнює 1747,75 грн.
Оскільки судом встановлено, що включення до кредитної заборгованості відповідача винагороди банку за надання фінансового інструменту було здійснено позивачем неправомірно, суд дійшов висновку про те, що проценти нараховані позивачем на вказане тіло кредиту є також неправомірним, а отже в частині задоволення позовних вимог про стягнення 1747,75 грн з відповідачів на користь позивача задоволенню необхідно відмовити.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 05 листопада 2013 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 укладено договір застави рухомого майна № ZХА019500.189804.002.
Також 05 листопада 2013 року з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань боржника між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № РХ029031.189835.001, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені, та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до п. 6 договору у випадку невиконання зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно з пунктом 14 договору порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.
Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Оскільки станом на час звернення позивача до суду з вказаним позовом 01.11.2019 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, в якому надійшла позовна заява, п`ятирічний строк дії поруки, встановлений договором, до кожного наступного простроченого платежу за кредитним договором, припинився щодо чергових платежів за період з 06.11.2013 року по 30.10.2014 року включно, заборгованість за вказаний період, що включає заборгованість за тілом кредиту в сумі 1614,00 грн та процентами в сумі 18,58 грн (18,60 0,02), а всього 1632,58 грн не підлягає стягненню з поручителя.
Разом з тим, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № IKAPNUAKG.189804.001 від 05.11.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку», станом на 29.10.2019 року, яка включає: заборгованість за кредитом в розмірі 1614 гривень 00 копійок; заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 18 гривень 58 копійок, а всього в розмірі 1632 гривень 58 копійок.
В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду, пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача ОСОБА_1 в розмірі 943,71 грн та з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 916,42 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264 - 265, 273, 279, 280 - 282, 289, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором № IKAPNUAKG.189804.001 від 05.11.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку», станом на 29.10.2019 року, яка включає: заборгованість за кредитом в розмірі 1614 гривень 00 копійок; заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 18 гривень 58 копійок, а всього в розмірі 1632 (однієї тисячі шестисот тридцяти восьми) гривень 58 копійок.
В задоволені позовних вимог в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором № IKAPNUAKG.189804.001 від 05.11.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку», станом на 29.10.2019 року, яка включає: заборгованість за кредитом в розмірі 1893 гривень 60 копійок; заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 1747 гривень 77 копійок, а всього в розмірі 3641 (трьох тисяч шестисот сорока однієї) гривні 37 копійок відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 943 (дев`ятисот сорока трьох) гривень 71 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 916 (дев`ятисот шістнадцяти) гривень 42 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя