Справа № 428/2551/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Баронін Д.Б., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа Сєвєродонецький міський відділ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про скасування арешту нерухомого майна, який був накладений постановою державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про скасування арешту нерухомого майна, який був накладений постановою державного виконавця.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд звертає увагу на таке.

Згідно із копією постанови про арешт майна боржника, винесеною 23.12.2009 заступником начальника відділу ДВС Марковим О.В. у виконавчому провадженні № 10176876, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку із несплатою боржником боргу за судовим наказом № 2-н-244/07, виданим 05.10.2008 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області. Боржником у постанові вказаний ОСОБА_1 , а стягувачем ВАТ «Державний ощадний банк України».

Отже, позивач ОСОБА_1 у позовній заяві заявив вимогу про скасування арешту, накладеного за постановою державного виконавця в тому виконавчому провадженні, у якому позивач є боржником.

Суд зазначає, що виконання судових рішень є окремою стадією судового провадження. Порядок вчинення виконавчих дій врегульований, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження». Деякі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, врегульовані розділом VI, а судовий контроль за виконанням судових рішень - розділом VII Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

Згідно із ст. 447 ЦПК, яка знаходиться в Розділі VII «Судовий контроль за виконанням рішень» вказаного Кодексу, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, суди не вправі розглядати позовні вимоги сторін виконавчого провадження до державних/приватних виконавців або органів державної виконавчої служби, що мають на меті встановити судовий контроль за виконанням рішень. Такі вимоги підлягають розгляду не в порядку позовного провадження, а в порядку судового контролю за виконанням рішень (Розділ VII ЦПК України) та мають викладатися у формі скарги.

Відсутність у сторін виконавчого провадження права на оскарження в порядку позовного провадження вчинених під час виконання судового рішення у цивільній справі рішень чи бездіяльності виконавця є легітимним обмеженням у судовому процесі, покликаним забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи за наявності у чинному законодавстві конкретних способів захисту їх прав та інтересів в порядку судового контролю за виконанням рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України слід тлумачити більш широко та застосовувати їх і в тих випадках, коли заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, проте мають розглядатися в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Таким чином, слід відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про скасування арешту нерухомого майна, який був накладений постановою державного виконавця, адже вказані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні. Вимога про вилучення запису про арешт майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є похідною від основної вимоги про скасування арешту майна та за своїми наслідками (в разі її задоволення) також фактично являє собою вимогу про скасування арешту майна, накладеного державним виконавцем під час виконання судового рішення.

Твердження позивача у позовній заяві про те, що державні виконавці не можуть знайти матеріали виконавчого провадження, не впливають на необхідність звернення позивача саме зі скаргою на дії або бездіяльність виконавця. В разі, якщо матеріали виконавчого провадження втрачені, позивач або державний виконавець вправі ініціювати відновлення втраченого виконавчого провадження або окремих матеріалів виконавчого провадження в порядку розділу XV Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка була затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 зі змінами та доповненнями. З матеріалів, які додані до позовної заяви вбачається, що у позивача наявні копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна та інформація про виконавче провадження з відповідного реєстру.

Керуючись ст.ст. 186, 258, 260, 261, 353, 354, 447 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа Сєвєродонецький міський відділ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про скасування арешту нерухомого майна, який був накладений постановою державного виконавця.

Роз`яснити, що позивач має право звернутися місцевого загального суду в порядку Розділу VII ЦПК України, тобто в порядку розгляду скарги на відповідні рішення, дії або бездіяльність державного виконавця стосовно накладеного арешту на майно.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.Б. Баронін