Справа № 458/915/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

19.11.2019 до суду звернулися позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, в якій просять: визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 4/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом обов`язкової частки після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом обов`язкової частки після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати, яка за життя склала заповіт, посвідчений Верхньовисоцькою сільською радою Турківського району Львівської області, яким все своє майно заповіла дочці ОСОБА_1 . Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на час смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали з нею, є непрацездатними особами, з інвалідністю 2 та 3 групи з дитинства. До складу спадщини, що відкрилась після смерті їх матері входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно вони не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушені звернутись до суду.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І.

Ухвалою суду від 11.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 21.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, 25.11.2020 подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. 02.12.2020 представник позивачів - адвокат Буняк Д.М. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його та позивачів участі. Позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області в судове засідання не з`явився, 25.11.2020 через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглядати справу без їх участі, позов визнають.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Родинні відносини між позивачами та ОСОБА_4 підтверджено наданими позивачами свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 07.07.1961, свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 07.06.1963, свідоцтвом про народження ОСОБА_3 НОМЕР_3 від 08.09.1966.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , про що 13.03.2019 виконавчим комітетом Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.8).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, який був посвідчений 10.02.2014 секретарем виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, яким на випадок своєї смерті розпорядилась всім своїм майном: житловий будинок з всіма надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_1 (а.с. 16).

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на час смерті спадкодавця - їх матері ОСОБА_4 були зареєстровані та проживали з нею та є непрацездатними особами, що підтверджується посвідченням за № НОМЕР_5 (на ім`я ОСОБА_3 - інвалід третьої групи з дитинства) та посвідченням № НОМЕР_6 (на ім`я ОСОБА_2 - інвалід другої групи), які мають обов`язкову частку у спадщині.

До складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , як вказують позивачі, входить право померлої на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області від 01.10.2019 № 1466 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_2 разом з дочками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 (а. с. 19).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області від 23.07.2019 №1355, житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_2 , дійсно належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно запису №599 в погосподарській книзі №4 Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області (а.с. 13).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області від 23.07.2019 №1354, за житловим будинком по АДРЕСА_2 , закріплена земельна ділянка площею 0,16 га згідно запису № НОМЕР_7 у погосподарській книзі №4. Рішень щодо передачі земельної ділянки у приватну власність померлій ОСОБА_4 та іншим особам не надавалося (а.с. 14).

Будучи спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 та спадкоємцями, які мають обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_4 звернулися із заявами до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте згідно постанов нотаріуса від 07.11.2019 нотаріусом їм було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки в них відсутні правовстановлюючі документи на право власності на спадковий житловий будинок разом з приналежними йому господарськими будівлями та спорудами (а.с.13,14 15).

Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивачі, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлені права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулись до суду.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради.

Суд встановив, що спірний будинок за адресою АДРЕСА_2 є збудований в 1966 році, що доводиться технічним паспортом (а.с.21 - 24), та такий не містить відмітки про самочинне, а належність будинку покійній ОСОБА_4 доводиться довідкою виконавчого комітету сільської ради.

Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець майна покійної матері підставно просить суд визнати за нею право власності на 4/6 частки житлового будинку АДРЕСА_2 з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом, а позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності за кожним по 1/6 частки житлового будинку АДРЕСА_2 з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом обов`язкової частки після смерті матері, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у них відсутній.

При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна.

За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємців при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 1220, 1223, 1233,1241 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 4/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в порядку спадкування за законом обов`язкової частки після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в порядку спадкування за законом обов`язкової частки після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивачі:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_3 ).

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 ).

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_10 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Верхньовисоцька сільська рада Турківського району Львівської області ( адреса: с.Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області).

Повний текст рішення складено та підписано 09.12.2020.

Суддя О.І. Кшик