Справа № 199/7618/19
(2/199/677/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

26.02.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

за участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, про визнання право володіння та користування,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом (а.с. 21-24) в останньому заявлено вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на підставі договору дарування від 15.09.1995 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бандурою М.К. (реєстр 1-2456), та про встановлення терміну повернення права власності.

У доповненнях до індикаційного позову (від 24.01.2020 р.) позивач також просив визнати право на володіння та користування квартирою.

Позов обґрунтований тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на підставі договору дарування від 15.09.1995 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бандурою М.К. (реєстр 1-2456), та 14.01.2019 р. від слідчого позивач дізнався про те, що зазначене нерухоме майно належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та з приводу дій по заволодінню квартирою відкрито кримінальне провадження, по якому засуджено ОСОБА_4 .В ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

На переконання позивача, оскільки майно за відплатним договором поза волею його власника вибуло з володіння власника, зазначене майно має бути витребувано на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Відповідач не скористався правом надання відзиву на позов, втім, пояснив суду, що придбав квартиру у ОСОБА_3 за оголошенням, розмішеним на зупинці громадського транспорту, та при укладенні договору він не був обізнай з приводу шахрайських дій ОСОБА_3 та інших осіб щодо заволодіння ними належним позивачу майном, у зв`язку з чим сам є потерпілим від їх дій.

Судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на підставі договору дарування від 15.09.1995 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бандурою М.К. (реєстр 1-2456), що підтверджується відповідним договором (а.с. 12).

За договором купівлі-продажу, який був укладений 21 червня 2018 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А. (реєстр 1124), ОСОБА_2 набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідним договором (а.с. 56 - 57).

Відповідно до вказаного вище договору зазначене нерухоме майно належить продавцю на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01.02.2018 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А., за реєстровим №169.

Як встановлено судом на підставі відповідного судового рішення (а.с. 41-42) вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.05.2019 р. ОСОБА_6 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 18 квітня 2019 року між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч.4 ст. 358 КК України. Як встановлено судом, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння правом на нерухоме майно у великих розмірах шляхом обману (шахрайство), з використанням завідомо підроблених документів, за попередньою змовою групою осіб. За попередньою домовленістю ОСОБА_6 повинен був надати свій паспорт та ідентифікаційний код для подальшої реєстрації на себе права власності на чуже майно, а невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження підшукати об`єкт посягання.

Реалізуючи спільний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у невстановлені час та місці, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, визначила об`єкт злочинного посягання, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до договору дарування від 15.09.1995 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2456, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бандура М.К., належить ОСОБА_1 .

У невстановлені час та місці ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, передав невстановленій особі, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, свій паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Синельниківським МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 23.03.2000 р. та ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Далі, діючи умисно, реалізуючи спільний корисний злочинний умисел, направлений на заволодіння правом на чуже майно у великих розмірах, а саме кв. АДРЕСА_1 , шляхом шахрайства, за попередньою змовою групою осіб, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, у невстановлені час та місці придбала (виготовила) свідоцтво про право власності № А-743 від 23.06.1993 р. на кв. АДРЕСА_1 (на той час Дніпропетровську), видане Виконком міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська, в якому містяться завідомо неправдиві відомості, щодо права приватної, спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_6 на зазначену квартиру.

У подальшому на початку квітня 2017 р. більш точний час встановити не вдалося можливим, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та з метою доведення спільного злочинного умислу на заволодіння правом на чуже майно і отримання офіційних документів про реєстрацію права власності на кв. АДРЕСА_1 , вартість якої на час скоєння злочину відповідно до висновку експерта складала 460 000, 00 грн., прибула до Софієвського відокремленого підрозділу комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, смт. Софіївка, вул. Карпенка, буд. 5, каб.14, де надала державному реєстратору Профатіловій М.С. заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, завідомо підроблене свідоцтво про право власності № А-743 від 23.06.1993 р. на кв. АДРЕСА_1 . Видане 23.06.1993 р. Виконкомом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська, в якому містяться завідомо неправдиві відомості щодо права приватної, спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_6 на зазначену квартиру, копію паспорту та індивідуального податкового номеру ОСОБА_6

06.04.2017 р. приблизно о 13 год. 27 хв. державний реєстратор КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Профатілова М.С., будучи необізнаною про злочинні наміри ОСОБА_6 та невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, на підставі завідомо підробленого свідоцтва № А-743 від 23.06.1993 р., виданого Виконкомом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська, здійснила державну реєстрацію права власності за ОСОБА_8 на кв. АДРЕСА_1 , про що внесла відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та надала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 84593039.

У подальшому 13.04.2017 р. більш точний час встановити не вдалося можливим особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, прибула до Софієвського відокремленого підрозділу комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, смт. Софіївка, вул. Карпенка, буд. 5, каб.14, де від державного реєстратора КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Профатілової М.С. отримала документи про реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на кв. АДРЕСА_1 , вартість якої на час скоєння злочину складала 460 000, 00 грн., що у 575 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. В подальшому невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, передала вказані документи ОСОБА_6 , який з цього моменту міг фактично розпоряджатися вказаною квартирою на свій розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 та невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою приховування раніше вчиненого корисливого злочину, перебуваючи приблизно о 11 годині 00 хвилин 01.02.2018 р. в приміщенні офісу приватного нотаріуса Зайченка І.А., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Дніпро, просп. Д. Яворницького, 20, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 ніколи не був законним власником кв. АДРЕСА_1 , ніколи не отримував свідоцтво про право власності на житло № А-743 від 23.06.1993 р., видане Виконкомом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська, надали приватному нотаріусу Зайченко І.А. завідомо підроблений офіційний документ, який надає право на розпорядження майном, а саме свідоцтво про право власності № А-743 від 23.06.1993 на кв. АДРЕСА_1 , видане Виконкомом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 84593039, який містить завідомо неправдиві відомості щодо власника квартири.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 01.02.2018 року більш точний час встановити не вдалося можливим, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження та ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою приховування вчиненого раніше злочину, а саме заволодіння правом на чуже майно кв. АДРЕСА_1 шляхом обману у великих розмірах прибули в офіс приватного нотаріусу Зайченко І.А., розташований за адресою: АДРЕСА_4 , 20.

Перебуваючи у вказані час та місці, ОСОБА_6 за вказівками невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що ніколи не був законним власником кв. АДРЕСА_1 , ніколи не отримував свідоцтво про право власності на житло № А-743 від 23.06.1993, видане Виконкомом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська, особисто поставив свій підпис та виконав надпис « ОСОБА_6 » в графі продавець договору купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер 169 від 01.02.2018 року, посвідченого в подальшому приватним нотаріусом Зайченко І.А., тим самим вніс до офіційного документа, який посвідчується нотаріусом, завідомо неправдиві відомості.

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою суду від 18.12.2019 р. за заявою позивача витребувані докази з КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради (місто Дніпро, вул. Воскресенська, 9): чи здійснювалась державна реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 та засвідчені копії всіх документів з інвентаризаційної справи на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ;

-ухвалою суду від 23.12.2019 р. витребувано з Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області (49000, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 14) спадкову справу (в завіреній копії) після смерті ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-ухвалою суду від 20.01.2020 р. витребувано з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори (49000, м. Дніпро, вул. Радистів, 8) спадкову справу №1523/2003 (в завіреній копії) після смерті ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Правовідносини між сторонами вникли із захисту права приватної власності.

Дослідив докази в межах заявлених суду вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

За ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України.

Частиною п`ятою статті 203 ЦК України визначено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

З огляду на абсолютність права власності власнику надається багато прийомів, способів та засобів захисту свого права.

Одним із таких засобів є витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №674/31/15-ц, захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка незаконно володіє цим майном (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Витребування майна від добросовісного набувача залежить від обставин вибуття майна з володіння власника та оплатності (безоплатності) придбання цього майна набувачем. Так, від добросовісного набувача, який оплатно придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно лише в разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадене у того чи іншого, або вибуло з їхнього володіння іншим шляхом не з їхньої волі (частина перша статті 388 ЦК України).

Таким чином, вочевидь з огляду на встановлені судом обставини, що майно вибуло з володіння власника поза волею власника (позивача): в результаті шахрайських дій ОСОБА_6 та інших осіб, внаслідок яких власник майна фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю.

Таким чином, суд погоджується із доводами позивача щодо порушення його прав, як власника, тому з метою поновлення порушених прав позивача наявні підстави для задоволення позовної вимоги про витребування квартири АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння - володіння ОСОБА_2 та повернення квартири АДРЕСА_1 власникові ОСОБА_1 .

Що стосується вимоги позову про встановлення терміну повернення права власності на вищезазначену квартиру, то встановлення терміну повернення права власності на квартиру не є тим способом захисту, який застосовується судом (ст. 16 ЦК України, ст. 5 ЦПК України).

Процедура скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснюється із дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127.

Відповідно до п. 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, для державної реєстрації права власності у разі витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння на підставі рішення суду подаються необхідні для відповідної реєстрації документи, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують право власності на нерухоме майно належного власника.

Державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком (п. 6).

Відтак, державна реєстрація права власності у разі витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння на підставі рішення суду проводиться за заявою заявника та терміни такого звернення залежать від виявлення воли цієї особи.

З приводу вимоги позову про визнання права володіння та користування, то в її задоволенні належить відмовити, оскільки з приводу права позивача на володіння та користування майном - квартирою АДРЕСА_1 на даний час спору не існує.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 9, 10, 11, 13, 19, 34, 76 80, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 3 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, про визнання право володіння та користування задовольнити частково.

Витребувати квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), яке виникло на підставі договору купівлі - продажу, який був укладений 21 червня 2018 року між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А. (реєстр 1124), та повернути квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_6 ).

Скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на квартиру АДРЕСА_1 , який внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А. на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 21 червня 2018 року.

В задоволенні вимоги позову про встановлення терміну повернення права власності, про визнання права володіння та користування відмовити.

Дата складення повного судового рішення 10.03.2020 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї