Житомирський апеляційний суд
Справа №294/404/15-ц Головуючий у 1-й інст. Вальчук В. В.
Категорія 16 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Талько О.Б., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №294/404/15 за позовом Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 та заступника керівника Бердичівської місцевої прокуратури на ухвалу Любарського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2020 року, постановлену під головуванням судді Вальчука В.В. в смт Любарі,

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року прокурор Чуднівського району звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив ухвалити рішення про визнання недійсними із скасуванням державної реєстрації отриманих 05.08.2008 та 08.08.2008 ОСОБА_4 , як уповноваженою особою від імені співвласників, семи державних актів на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 154,0377 га. Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 31 січня 2017 року залучено до участі у справі Бердичівську місцеву прокуратуру Житомирської області.

Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2020 року позовну заяву Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обгрунтування апеляційної скарги зокрема вказує, що судом першої інстанції не враховано, що залишення позову без розгляду можливе лише у випадку неподання позивачем витребуваних доказів без поважних причин, тобто коли позивач володіє певними доказами, які необхідні для повного і всебічного з`ясування обставин справи, але свідомо ухиляється від надання їх суду. Суд не мав права витребовувати докази, оскільки клопотання, яке б відповідало вимогам статей 83, 84 ЦПК України, не подавалось. Матеріали справи містять всі необхідні докази, які необхідні для вирішення справи. Крім того, не можна залишати без розгялду позов особи, яка вже не є стороною у справі (померла), а її правонаступники ще не стали стороною у справі (не були залучені до участі у справі).

В апеляційній скарзі заступник керівника Бердичівської місцевої прокуратури посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначав, що суд першої інстанції не мав права витребовувати докази, оскільки клопотання, яке б відповідало вимогам статтей 83, 84 ЦПК України, не подавалось. Матеріали справи містять всі докази, що необхідні для вирішення справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_6 . Зобов`язано Бердичівську місцеву прокуратуру Житомирської області надати Любарському районному суду достовірну інформацію про чинність та реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами: :03:000:0940, площею 18,0883 га; :03:000:0941, площею 19,3353 га; :03.000:0942, площею 22,8827 га; :03:000:0943, площею 51,6296 га; :03:000:0944, площею 12,4388 га, :03:000:0945, площею 4,7786 га; :03:000:0946, площею 38,4544 га, а також, де саме знаходяться оригінали вказаних державних актів? Вказану інформацію зобов`язано надати в строк до 07.10.2020 року. Відкладено підготовче судове засідання на 08.10.2020 до 10 год. 00 хв. в приміщенні Любарського районного суду Житомирської області, з викликом учасників справи.

Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2020 року позовну заяву Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області залишено без розгляду, на підставі п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Залишаючи позовну заяву Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області без розгляду, суд першої інстанції посилався на те, що Бердичівською місцевою прокуратурою Житомирської області без поважних причин не виконано вимоги ухвали суду від 16.09.2020 та не подано витребувані докази (інформацію) без яких вирішення спору неможливе, а тому, відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, позов підлягає залишенню без розгляду.

Проте апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи, не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 84 ЦПК України встановлено порядок витребування доказів.

Відповідно до частин першої, третьої сьомої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до частини десятої статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Пунктом 9 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Системний аналіз положень зазначених норм процесуального права дозволяє дійти до висновку, що залишення позову без розгляду у випадку неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин неподання доказів може бути за умови з`ясування питання яке значення мають ці докази, при цьому суд має процесуальні підстави для визнання обставини, для з`ясування якої витребовувався доказ, або для відмови у визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду з посиланням на пункт 9 частини першої статті 257 ЦПК України, суд першої інстанції не з`ясував причини неподання витребуваних доказів, не зазначив у чому полягають перешкоди для вирішення спору за наявними в справі письмовими доказами.

До того ж апеляційний суд зазначає, що положення частини десятої статті 84 ЦПК України містять альтернативні варіанти дій суду першої інстанції в разі ухилення від виконання учасником справи вимог щодо надання доказів. Залишення позову без розгляду є лише одним з них і може застосовуватися тільки в разі неможливості здійснення судом розгляду справи за відсутності таких доказів.

Залишаючи позову без розгляду, судом першої інстанції залишено поза увагою вимоги частини восьмої статті 84 ЦПК України щодо розгляду питання про застосування заходів процесуального примусу до позивача (у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або визнання причин неподання витребуваних доказів неповажними).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 26 травня 2020 року провадження у даній справі було зупинено для залучення до участі у справі правонаступників позивача ОСОБА_1 .

За повідомленням приватного нотаріуса Чуднівського районного нотаріального округу Журбея І.Л. № 132/01-16 від 28.07.2020 спадкоємцями померлої ОСОБА_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2020 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 були викликані до суду першої інстанції для вирішення питання про залучення їх як правонаступників після смерті ОСОБА_1 .

Відтак, на час постановлення оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не залучив відповідно до вимог ст.55 ЦПК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , до участі у справі правонаступниками ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з наведеним у суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позову без розгляду, оскільки позивач ОСОБА_1 померла, а її спадкоємці ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не були залучені судом до участі у справі правонаступниками померлої ОСОБА_1 .

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позов прокурора розглядається з квітня 2015 року, тобто більше п`яти років, а отже на час вирішення питання про залишення заяви без розгляду були порушені всі визначені строки розгляду справи.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина, при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий судовий захист.

Враховуючи вищенаведене, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та на підставі ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом першої інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК України (2004 року), або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК України (2004 року), з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України (2004 року).

Тому апеляційний суд не вирішує питання про розподіл судового збору пов`язаного з розглядом апеляційних скарг, оскільки розподіл суми судового збору понесеного сторонами за подання апеляційних скарг, повинен вирішити суд першої інстанції за результатами розгляду даної справи.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 та заступника керівника Бердичівської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу Любарського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 03 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді