Ухвала

Іменем України

Справа № 716/463/20

20.03.2020 року м.Заставна

Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Сірик І.С., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А :

18.03.2020 року ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 звернулася до Заставнівського районного суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за борговою розпискою. Разом із позовною завою подала заяву про забезпечення позову .

В порядку забезпечення позову представник заявника просить накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_2 , яким остання володіє на праві приватної власності,а саме: земельну ділянку площею 1.2349 га, за кадастровим номером :01:002:0093, що знаходиться за адресою Чернівецька область Заставнівський район с.рада Юрковецька; земельну ділянку площею 1.2349 га за кадастровим номером :01:002:0094, що знаходиться за адресою Чернівецька область Заставнівський район с.рада Юрковецька; земельну ділянку площею 0,2114 га, за кадастровим номером :03:007:0064, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; житловий будинок , загальною площею 56.1 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в межах суми пред`явленого позову 245651,00 грн.

Ознайомившись з даною заявою та матеріалами справи, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд ( суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про відповідача, а також відповідність забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, яке допускається на протязі всього терміну розгляду справи, є обґрунтована наявність такої необхідності. Суд, виходячи з конкретних доказів, повинен встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених представником заявника та не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, під час вирішення клопотань про забезпечення позову суд лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також суд враховує, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З огляду на позовні вимоги, суд вважає, що обраний вид забезпечення позову не відповідає заявленим вимогам та є неспівмірним із вказаними позовними.

Представником заявника не зазначено, чому він вважає, що в разі незабезпечення позову шляхом, якого він просить, виконання можливого рішення суду буде утрудненим або неможливим, в зв`язку з чим буде не можливо чи утруднено поновити права позивача.

Доказів того, що ОСОБА_1 намагалася вирішити спір шляхом переговорів , суду не надано, так само як і доказів про відмову ОСОБА_2 повернути кошти відповідно до розписки.

Також у заяві про забезпечення позову не надано суду доказів про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_2 має намір продажу, дарування або відчуження у інший спосіб належного йому на праві власності житлового будинку, земельних ділянок. Доводи заявника, викладені у поданій заяві про ухилення від виконання боргового зобов`язання та про ігнорування вимог заявника про повернення боргу є лише припущенням заявника про неможливість в подальшому виконати рішення суду.

Не надано заявником суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що майновий стан ОСОБА_2 або її дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення коштів за договором позики.

Разом з тим, заявником у поданій заяві не обґрунтовано необхідності застосування такого виду забезпечення позову, а саме: не надано доказів щодо визначення вартості житлового будинку, на який просить накласти арешт й відповідно його вартість дорівнює ціни позову, що позбавляє суд можливості визначити співмірність виду забезпечення позову із можливими заявленими позовними вимогами з вартістю майна, що підлягає арешту.

Оскільки ризик невиконання можливого рішення суду про задоволення позову чи неможливості поновлення прав позивача представником заявника не доведений, на думку суду, немає підстав вважати, що у випадку задоволення позову відповідач чи інші суб`єкти правовідносин не виконають рішення суду або його виконання буде неможливим.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.149, 150, 153 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову- відмовити.

Копію ухвали до відома направити учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги через Заставнівський районий суд Чернівецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Сірик І.С.