ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року

м.Суми

Справа №576/2514/19

Номер провадження 22-ц/816/724/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Глухівська міська рада Сумської області,

третя особа - Костобобрівська сільська рада Семенівського району Чернігівської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2020 року в складі судді Мазура С.А., ухваленого у м. Глухів Сумської області, повний текст якого складений 29 січня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Глухівської міської ради Сумської області, третя особа - Костобобрівська сільська рада Семенівського району Чернігівської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вона зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала у АДРЕСА_1 і інших зареєстрованих осіб за даною адресою не значилось. Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, розташована на території Костобобрівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, яка належала їй на праві приватної власності згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН 006332 від 15 квітня 2004 року, державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН 023719 від 15 квітня 2004 року та державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН 022988 від 15 квітня 2004 року.

06 серпня 2019 року на її звернення до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2 їй було надано роз`яснення про необхідність встановлення в судовому порядку додаткового строку для прийняття спадщини у зв`язку з його пропуском.

Посилаючись на те, що у встановлений строк для прийняття спадщини вона не змогла звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті матері тривалий час хворіла, що, на її думку, є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У лютому 2020 року позивачка подала апеляційну скаргу на рішення суду, просила його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач та третя особа під час розгляду даної справи в суді першої інстанції подали до суду заяви, в яких зазначили, що не заперечують проти позовних вимог, тобто, і відповідач, і третя особа визнали пред`явлений до них позов. Крім того, позивач вказала, що не змогла у встановлений строк звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті матері тривалий час хворіла. До того ж, вона вважала, що оскільки є спадкоємцем першої черги, тому може прийняти спадок у будь-який час. Також позивач зауважила, що суд першої інстанції не дослідив обставин того, чи вчиняв нотаріус дії для повідомлення її про відкриття спадщини, чи здійснював її виклик як спадкоємиці за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило би про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Позивач також вважає, що наслідки пропущення нею строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки вона втратить право на спадкування майна, яке залишилось після смерті її матері, що буде для неї надмірним тягарем.

16 березня 2020 року до Сумського апеляційного суду надійшла заява від в.о. голови старостинського округу № 4 сіл Костобобрів, Сергієвське Семенівської міської ради Чернігівської області про розгляд справи без їх участі. При цьому, третя особа позовні вимоги визнала та не заперечує проти задоволення позову.

Від інших учасників справи відзив чи письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Від позивача ОСОБА_1 та відповідача Глухівської міської ради надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що згідно з посвідкою про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_2 (а.с. 5-6, 7-8, 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Глухів, Сумської області померла ОСОБА_2 у віці 90 років (а.с. 4).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок, розташованих на території Костобобрівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 006332 від 15 квітня 2004, державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 023719 від 15 квітня 2004 року та державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 022988 від 15 квітня 2004 року (а.с. 12-14).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області від 05 серпня 2019 року за № 1579 ОСОБА_1 , 1946 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Її мати - ОСОБА_2 за життя по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_2 інших зареєстрованих осіб не значилось та ніхто не проживав (а.с. 9).

У письмовому роз`ясненні від 06 серпня 2019 року за № 106/01-24 приватний нотаріус Глухівського міського нотаріального округу Сумської області Боряк Д.Ю. роз`яснив ОСОБА_1 , що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та повідомив їй про необхідність звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 10).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, тобто, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу її відкриття.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу), (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, а також Верховним Судом у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18.

Пред`являючи позов, ОСОБА_1 послалась на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері на обставину того, що вона тривалий час хворіла. При цьому, позивач не надала, а матеріли справи не містять жодних доказів на підтвердження обставин наявності у неї протягом строку для прийняття спадщини певних хвороб, які перешкоджали би їй у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відтак, колегія суддів не вважає доведеними обставини того, що позивач станом на 01 вересня 2018 року, коли закінчився строк подачі нею заяви для прийняття спадщини, з об`єктивних, непереборних, істотних труднощів не могла своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 .

Тобто, колегія суддів не визнає, що у позивача були перешкоди для подання такої заяви нотаріусу і ці обставини є поважними, ураховуючи, що вона не довела, що за станом здоров`я на той період була позбавлена можливості подати заяву нотаріусу.

У зв`язку із зазначеним, не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини обставини тривалості хвороби позивача протягом строку для прийняття спадщини як такі, що не підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ні позивач, ні третя особа не заперечували проти задоволення позову також не можуть слугувати підставою для зміни чи скасування законного і обґрунтованого рішення суду, ураховуючи, що позивач не довела факту наявності у неї об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, вважала, що зможе прийняти спадщину після смерті матері у будь-який час, то колегія суддів зауважує, що посилання на юридичну неграмотність та необізнаність з правилами прийняття спадщини не свідчать про наявність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив обставин того, чи вчиняв нотаріус дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, чи здійснював її виклик як спадкоємиці за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, то колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на наступне. Зокрема, виходячи з вимог глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, вказані дії щодо перевірки нотаріусом наявності заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, а також щодо роз`яснення спадкоємцям їх права подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття вчиняються нотаріусом при заведенні спадкової справи, яка відповідно до пункту 2.1 вказаного Порядку заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Отже, факту заведення нотаріусом спадкової справи і, відповідно, вчиненню відповідних дій щодо повідомлення спадкоємців про відкриття спадщини повинна передувати заява спадкоємця, зокрема, про прийняття ним спадщини. Однак, позивач не довела, а матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження наявності заведеної спадкової справи щодо померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Посилання в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції під час розгляду даної справи висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17 також не заслуговує на увагу колегії суддів, оскільки у вказаній постанові викладені висновки щодо застосування норм права в інших за змістом правовідносинах, ніж в даній цивільній справі.

Інші доводи апеляційної скарги, в тому числі, щодо недотримання судом першої інстанції принципу пропорційності, не спростовують висновків суду про відмову в задоволенні позову, так як позивачкою не доведені обставини наявності у неї об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу її відкриття.

Установивши, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 березня 2020 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик