ПОСТАНОВА

Іменем України

18 березня 2020 року м. Кропивницький

справа № 394/1022/19

провадження № 22-ц/4809/580/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Авраменко Т. М.

суддів Суровицької Л. В., Черненка В. В.

секретар Бодопрост М. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне сільськогосподарське підприємство «Лан», представник за довіреністю - адвокат Ворушило Іван Олегович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2019 року у складі судді Партоліної І. П. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Зазначала, що 20 липня 2006 року між ОСОБА_2 та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 5,14 га, розташованої на території Новоархангельської селищної ради, строком на 25 років, який зареєстровано у Новоархангельському відділі КРФЦ ДЗК 08 серпня 2006 року за № 112. Пунктом 40 договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої сторони є підставою для зміни умов або розірвання договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті спадщину прийняв його син - її чоловік ОСОБА_3 , який не встиг оформити спадщину, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона, як спадкоємець за законом, оформила свої спадкові права на земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 серпня 2019 року та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 серпня 2019 року. 04 жовтня 2019 року засобами поштового зв?язку вона звернулась до відповідача з листом про розірвання договору оренди земельної ділянки за взаємною згодою сторін, до якого додала проект додаткової угоди про розірвання договору оренди. У цьому листі орендар був повідомлений про зміну орендодавця. На лист відповідачем надано відповідь від 08 жовтня 2019 року за вих. № 295 про відмову у розірванні договору оренди за згодою сторін з пропозицією продовжити співпрацю з підприємством.

Просила розірвати договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 5,14 га, розташованої на території Новоархангельської селищної ради, укладений 20 липня 2006 року між ОСОБА_4 та відповідачем.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» про розірвання договору оренди земельної ділянки задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 5,14 га, розташованої на території Новоархангельської селищної ради, укладений 20 липня 2006 року між ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Лан».

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове або змінити рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначає, що підприємство, яке займається вирощуванням сільськогосподарських культур і плануючи використовувати земельну ділянку до закінчення строку дії договору оренди, понесло значних витрат власних матеріальних ресурсів на обробіток та підживлення ґрунту, закупівлю насіння, засобів захисту рослин з метою ретельного догляду за посівами і дотримання технології сільськогосподарського виробництва. Такі дії підприємства були направлені на довготривале підтримання належного стану земельної ділянки. Припинення ж договору оренди внаслідок його розірвання передбачає випадки дострокового розірвання договору на вимогу однієї із сторін в разі невиконання сторонами обов?язків, передбачених ст.ст. 24,25 ЗУ «Про оренду землі», в разі випадкового знищення чи пошкодження об?єкта оренди, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України, а також розірвання договору за погодженням сторін. Судом не було враховано, що договір оренди є чинним та обов?язковим для нового власника земельної ділянки, який у порядку спадкування отримав у власність земельну ділянку та став стороною договору оренди. Також не враховано, що серед підстав припинення договору оренди відсутня підстава про припинення договору оренди у зв?язку із смертю орендодавця.

Апеляційне провадження відкрито 27 лютого 2020 року (а.с.102), ухвалою від 04 березня 2020 року справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 18 березня 2020 року (а.с.108).

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В засідання апеляційного суду учасники справи, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в установленому законом порядку під розписку ( а.с.109-110, 111,112, 113-116,117), не прибули, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, між власником земельної ділянки ОСОБА_2 та ПСП «Лан» 20 липня 2006 року укладений та в установленому законом порядку 08 серпня 2006 року зареєстрований договір оренди земельної ділянки площею 5,14 га на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області, строк дії договору 25 років. Пунктом 40 договору оренди передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору, а в п.39 зазначено, що розірвання договору оренди в односторонньому порядку допускається (а.с. 7, 8-10).

В порядку спадкування за законом 28 серпня 2019 року позивач набула право власності на зазначену земельну ділянку (а.с.11,12).

04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 надіслала відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення лист-повідомлення про розірвання договору оренди на підставі п.40 договору в зв`язку із зміною власника орендованої земельної ділянки, до листа-повідомлення додала проєкт угоди про розірвання договору (а.с.13-16). Цей лист під розписку за довіреністю отримала уповноважена особа відповідача (а.с.17).

Листом від 08 жовтня 2019 року відповідач відмовив в розірванні договору оренди, посилаючись на відсутність своєї згоди (а.с.18).

Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти будь-які дії щодо свого майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства (ст.526 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Частиною 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом, визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Згідно з ч.1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки пунктом 40 договору оренди від 20 липня 2006 року передбачена можливість його розірвання в разі переходу права власності на земельну ділянку до іншої особи, то суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскількиу ОСОБА_1 , до якої на підставі спадкування перейшло право власності на спірну земельну ділянку, виникли передбачені умовами договору оренди підстави для його розірвання.

Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують.

Свобода договору, передбачена статтею 627 ЦК України, включає право сторін змінювати, розривати або продовжувати чинність укладеного ними договору. При укладенні договору оренди з відповідачем досягнуто згоди з усіх істотних умов, в тому числі й підстав його розірвання при зміні власника земельної ділянки. Відмова у розірванні спірного правочину суперечитиме умовам договору оренди, з якими погодився сам відповідач.

Суд надав належну оцінку доказам, правильно здійснив тлумачення закону з урахуванням установлених обставин справи. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, зокрема, змісту п.40 договору оренди, однак підстави для переоцінки доказів апеляційним судом відповідно до ст.367 ЦПК України відсутні.

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» залишити без задоволення, а рішенняНовоархангельського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 20 березня 2020 року.

Головуюча суддя Т. М. Авраменко

Судді: Л. В. Суровицька

В. В.Черненко