справа № 477/265/19
провадження №6/489/25/20
УХВАЛА

04 березня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва подання старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Тарасенко К.В. про звернення стягнення на майно, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку

встановив:

У лютому 2019 року старший державний виконавець Тарасенко К.В. звернулася до Жовтневого районного суду Миколаївської області із поданням, в якому просив суд звернути стягнення на земельну ділянку за кадастровим номером :21: НОМЕР_1 :0363 Миколаївська область Вітовський район СТ «Зайчевське» Коларівська сільська рада № 158-1/2-159, яка не зареєстрована у встановленому законом порядку за боржником ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області Козаченко Р.В. від 04.02.2019 справу за підсудністю передано до Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2019 справу передано судді Коваленку І.В.

У поданні вказано, що на примусовому виконанні в Інгульському ВДВС перебуває виконавче провадження 52636145, відкрите на підставі виконавчого листа № 489/1937/15-ц від 29.09.2016, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 108462,00 грн.

За результатами проведених виконавчих дій встановлено, що транспортних засобів за боржником не зареєстровано, відкритих рахунків в установах банку боржник немає. Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек за боржником зареєстровано право власності на 1/6 квартири АДРЕСА_1 , але звернути стягнення на житло боржника можливо у разі відсутності у нього коштів, або іншого майна. Виходом за адресою проживання боржника в АДРЕСА_2 встановлено, що рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення не виявлено. 18.10.2016 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та інформація внесена до відповідних реєстрів обтяжень. За відповіддю ПФУ боржник отримує пенсію в Інгульському УПФУ у Миколаївській області. У зв`язку із чим, 03.04.2017 винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника та направлено її до Інгульського УПФУ у Миколаївській області на виконання на підставі якої з боржника проводяться утримання в розмірі 20 % після відрахування всіх податків.

Згідно відповіді з Державного земельного кадастру за ОСОБА_3 (померлим чоловіком боржника ОСОБА_1 ) зареєстрована земельна ділянка :21:000:0363 Миколаївська область Вітовський район СТ «Зайчевське» Коларівська сільська рада № 158-1/2-159. На підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07.11.2017 по справі № 477/1614/17, як вважає державний виконавець, спадщину прийняла дружина померлого - ОСОБА_1 . Станом на 11.01.2019 згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 право власності на вказану земельну ділянку не оформила.

З цих підстав, державний виконавець просить звернути стягнення на земельну ділянку в цілому, яка не зареєстрована у встановленому порядку за боржником.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Від державного виконавця надійшла заява про можливість розгляду справи у його відсутність.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, приходить до наступного.

На примусовому виконанні в Інгульському ВДВС перебуває виконавче провадження 52636145, відкрите постановою від 18.10.2016 на підставі виконавчого листа № 489/1937/15-ц від 29.09.2016, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 108462,00 грн.

Доказів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику матеріали подання не містять.

За результатами проведених виконавчих дій виконавцем встановлено, що згідно витягів з «НАІС ДДАІ» МВС України та БД «Автомобіль» транспортних засобів за боржником не зареєстровано. За відповіддю ДПІ відкритих рахунків в установах банку боржник немає.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек за боржником зареєстровано право власності на 1/6 квартири АДРЕСА_1 , але, як вказав виконавець звернути стягнення на житло боржника можливо у разі відсутності у нього коштів, або іншого майна.

У поданні державний виконавець вказав, що виходом за адресою проживання боржника в АДРЕСА_2 встановлено, що рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Між тим, жодних доказів про повідомлення боржника про вихід державного виконавця за місцем проживання боржника, дати та часу такого виходу, а також оформлення такої виконавчої дії державним виконавцем суду не надано.

Також державним виконавцем не надано доказів накладення арешту на майно боржника, звернення стягнення на пенсію останньої та відповіді ПФУ про те, що боржник отримує пенсію.

Згідно відповіді з Державного земельного кадастру за ОСОБА_3 (померлим чоловіком боржника ОСОБА_1 ) зареєстрована земельна ділянка :21:000:0363 Миколаївська область Вітовський район СТ «Зайчевське» Коларівська сільська рада № 158-1/2-159.

Згідно рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07.11.2017 по справі № 477/1614/17, спадщина після смерті ОСОБА_3 прийнята його дружиною ОСОБА_1 , яка є боржником за виконавчим листом № 489/1937/15-ц, виданим Ленінським районним судом міста Миколаєва 29.09.2016 позивачу ОСОБА_2 , яка також, як і ОСОБА_4 , є спадкоємцем першої черги.

Таким чином спадкоємцями спадкового майна після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що відповідно до додаткового рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14.03.2018, з урахуванням описки, виправленої ухвалою цього суду від 16.09.2019, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину земельної ділянки для ведення садівництва, кадастровий номер :21:000:0363, площею 0,06 га, що розташована в межах території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області СТ «Зайчевське» № 158-1/2-159, яка відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, серії ЯЗ № 243150 від 05.02.2009 на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 05.12.2008 № 911-р, передана у приватну власність ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 119).

На підтвердження відсутності реєстрації права власності спірної земельної ділянки за боржником ОСОБА_1 виконавець послався на відомості отримані ним з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 11.01.2019.

Відповідно до статей 5, 18, 50 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належить боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до частини десятої статті 440 Закону України «Про виконавче провадження» питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до частин першої, третьої статті 12 та частин першої, шостої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За положеннями частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням встановлених обставин та вимог процесуального закону щодо меж судового розгляду, а також того що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Такого висновку суд дійшов на підставі того, що боржник не є одноосібним власником спірної земельної ділянки, державним виконавцем не надано доказів обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження, а також доказів вчинення виконавцем всіх дій для встановлення та звернення стягнення на інше майно боржника (грошові кошти, рухоме майно тощо).

Керуючись частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 440 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Тарасенко К.В. про звернення стягнення на майно, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 04.03.2020.

Суддя І.В.Коваленко