справа № 165/1573/19
провадження №2/165/54/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

з участю секретаря Пилипчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/12 частку квартири,

встановив:

20.06.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/12 частку квартири. Вимоги мотивувала тим, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності у розмірі 11/12 частки належить їй, ОСОБА_1 , та у розмірі 1/12 частки належить її тітці ОСОБА_2 . Згідно з технічним паспортом спірна квартира розташована на другому поверсі чотирьохповерхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 39,5 кв.м, кухні площею 6.4 кв.м, вбиральні (поєднаної ) 2.6 кв.м, передпокою 4,5 кв.м., вбудовованої шафи 0,9 кв.м. Також квартира обладнана балконом площею 0,7 кв.м. загальна площа квартири 54,6 кв.м.

Вказує, що частка ОСОБА_2 , у розмірі 1/12 квартири, становить 4,55 м.кв. Позивач як власник основної частки квартири , обслуговує її, утримує у належному стані та сплачує усі комунальні платежі. Зазначає, що ОСОБА_2 працює за кордоном, де постійно проживає разом із сином останні десять років, участь у утриманні 1/12 частки квартири не приймає. Також зазначає, що згоди на проведення будь-яких ремонтних робіт не надає. Стверджує, що відповідач квартирою не користується тривалий час, тому припинення права на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам, як співвласника майна. Оскільки з відповідачем вона не може знайти домовленості у користуванні квартирою, тому просить припинити право власності ОСОБА_2 на 1/12 частку квартири АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу ОСОБА_2 із стягненням з позивача відповідної компенсації на користь відповідача.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, представник позивача подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у їхню відсутність, позовні вимоги підтримала, просять їх задовольнити, з підстав наведених у позові. Не заперечує щодо постановлення заочного розгляду справи.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через розміщення судового виклику на веб-сайті суду, відзив на позов не подано.

Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши надані на підтвердження вимог докази, проаналізувавши їх належність, суд встановив фактичні обставини та правовідносини, що випливають з них і прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності 11/12 частка, а відповідачу ОСОБА_2 1/12 частка квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 6,7).

Висновком експерта № 7 від 15.10.2019 судової інженерно-технічної експертизи підтверджується, що ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 447653грн., ринкова вартість 1/12 частки вказаної квартири складає 37304 грн. ( а.с.45-55).

Відповідно до положень статей 21,24,41 Конституції України, статей 319,358 ЦК України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи з цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 Цивільного кодексу України, з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди, спір вирішується судом.

У ході судового розгляду встановлено, що спільне проживання сторін у житловому будинку неможливе.

Висновком експерта № 7 від 15.10.2019 судової інженерно-технічної експертизи (а.с.51) встановлено, що враховуючи ідеальні частки співвласників, частку в одиницях загальної та житлової площі кожного співвласника квартири з частками 1/12 та 11/12 4,6 м.кв, та 50.9 м.ку, загальної площі відповідно 3,3 м.кв та 36,2 м.кв житлової площі відповідно, спів ставляючи їх із загальною та житловою площами, мінімально необхідними в однокімнатних квартирах згідно з п. 2,23,2,24 ДБН В2.2-15-2005, які складають відповідно 30 м.кв та 15 м.кв, та неможливість виконання вимог додатку «Б», п 2.22, 2.28 ДБН В.2.2-15-2005; п.8.11 ДБН В.3.2-2-2009, технічну неможливість влаштування у другу ймовірну квартиру окремого входу, виділ в натурі 1/12 частки квартири АДРЕСА_1 , технічно неможливий.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991р №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» зазначено, що розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю житла на час розгляду справи.

Відповідно до ст.365 ЦК України, яка регулює можливість припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду було внесено кошти в сумі 37304 грн., що становить вартість 1/12 частки житлової квартири АДРЕСА_1 , (а.с.23,98), згідно з висновком експерта №7 від 15.10.2019.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику вирішується в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Правовий аналіз цієї норми свідчить про те, що законодавець визначив чотири самостійні підстави, кожна з яких окремо може слугувати приводом для припинення права власності на частку в спільному майні, але лише в тому разі, коли таке припинення не завдасть шкоди інтересам співвласників і членам його сім`ї.

Згідно з довідкою про склад сім`ї у спірні квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про можливість завдання істотної шкоди інтересам відповідача ОСОБА_2 внаслідок задоволення позову.

Задовольняючи позов, суд бере до уваги те, що розподіл спірної житлової квартири з метою обладнання окремих ізольованих квартир в частках 11/12 та 1/12 є неможливим, спільне володіння і користування спірним житлом є неможливим, так як між ними виникають непорозуміння щодо обслуговування спірного житла, проведення ремонтних робіт, оплати комунальних послуг. За таких обставин, суд виключає можливість спільного користування спірним майном.

Суд, проаналізувавши надані у справі докази, також вважає, що належна ОСОБА_2 частка, що становить 1/12 у спірні квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі. При цьому суд враховує висновок експерта № 7 судової інженерно-технічної експертизи, де експертом чітко вказано, немає технічної можливості виділити в натурі належну відповідачу частку для облаштування житла з дотриманням вказаних Державних будівельних норм, та позов задоволює.

Також до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст.81, ст. 89, ст. 141, ст. 263, ст. 264, ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України, на підставі ст.365 ЦК України, суд,

вирішив:

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/12 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частку квартири АДРЕСА_1 .

Внесені ОСОБА_1 кошти на депозитний рахунок суду відповідно до квитанції 0.0..1 від 12.07.2019 АТ КБ «Приватбанк» в сумі 22891 (двадцять дві тисячі вісімсот дев`яносто одна) грн. та відповідно до квитанції 0.0..1 від 12.03.2020 в сумі 14413 (чотирнадцять тисяч чотириста тринадцять) грн., всього 37304 (тридцять сім тисяч триста чотири) перерахувати на особовий рахунок ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн.. 60 коп. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання, АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер невідомий.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук