242/50/20
Іменем України
12 березня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого - судді Черкова В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилось недоотриманою в зв`язку зі смертю,-
ВСТАНОВИВ:
09.01.2020 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
Стислий виклад позиції позивача.
Заперечення відповідача.
Процесуальні дії у справі.
14.01.2020 р. було відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.
28.01.2020 р. закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.
Ухвалою від 24.02.2020 р. задоволено клопотання про витребування доказів.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Інших доказів на підтвердження позовних вимог суду не надано.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.. 77 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно д о ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ст..89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам вцілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст..83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.
Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно дост.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1).
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч.2).
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3).
З системного аналізу вищевказаних норм права слідує, що нарахована особі пенсія, яка не була їй виплачена, у разі смерті такої особи переходить в порядку спадкування до її спадкоємців.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Тлумачення ст.ст.1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум.
Судом встановлено, що недоотримана пенсія за життя померлою ОСОБА_2 увійшла до складу спадщини після її смерті.
Позивач у порядку спадкування за законом набула право власності на грошові кошти.
Що стосується позовних вимог про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , 1935 року народження, за період з 01.08.2014 р. по 29.02.2016 р., то позовні вимоги позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, не обґрунтовані та заявлені передчасно, оскільки матеріали справи не містять доказів про ненадання відповіді або відмову в її наданні стосовно періоду неотримань пенсії з 01.08.2014 р. по 29.02.2016 р. Жодних доказів на підтвердження неможливості самостійно подати доказ суду не надано, незважаючи на це, з метою сприяння збирання доказів, суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів, проте відповідач витребувані докази не надав без повідомлення причин. Суд не має можливості постійно відкладати справу через невиконання ухвали. Зазначене призводить до порушення прав сторін на вчасний розгляд справи у суді.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход держави.
На підставі ст.ст.177, 178, 182, 190, 331, 1216, 1218, 1220 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Стягнути з Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом, недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , 1935 року народження, за період з 01.03.2016 р. по 17.09.2016 р. в розмірі 5734 (п`ять тисяч сімсот тридцять чотири) грн.. 29 коп.
В задоволені решти вимог відмовити.
Стягнути з Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судовий збір в доход держави у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя