Миколаївський районний суд Одеської області
Справа№ 518/1431/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Парія І.О.

за участю: секретаря Товт Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Миколаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Харчій» та Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа: відділ держгеокадасту у Ширяївському районі Одеської області про визнання договорів оренди землі недійсним та стягнення заборгованості по орендній платі.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «Харчій» та Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа: відділ держгеокадасту у Ширяївському районі Одеської області про визнання договорів оренди землі недійсним та стягнення заборгованості по орендній платі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності та відсутності його представника, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення (Т.2 а.с.25).

Представник Фермерського господарства «Харчій» у судове засідання не з`явився, причина неявки суду невідома, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (Т.2 а.с.2,14,16).

Представник Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з`явився.

Представник відділу держгеокадастру у Ширяївському районі Одеської області у судове засідання не з`явився.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія НОМЕР_1 , виданого «01» грудня 2000 року Новоєлизаветівською сільською радою народних депутатів Ширяївського району Одеської області на підставі рішення 4 сесії XXIII скликання від «26» липня 2000 року, за № 27 ОСОБА_1 належить на праві приватної власності, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 6,29 га., масив № 23 , ділянка № НОМЕР_3 , що розташована на території Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області (Т.1 а.с.14).

В грудні 2014 року ОСОБА_1 був втрачений Державний акт на право приватної власності на землю, серія НОМЕР_1 , виданого «01» грудня 2000 року Новоєлизаветівською сільською радою народних депутатів Ширяївського району Одеської області на підставі рішення 4 сесії XXIII скликання від «26» липня 2000 року за № 27.

Під час вчинення дій по відновленню державного акту на землю отримавши інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на рухоме майно за № 66145803 від 18.08.2016 року позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що вищевказану земельну ділянку, згідно договору оренди землі № б/н укладеного «04» березня 2015 року та зареєстрованого «04» березня 2015 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19923946 від 11.03.2015 року, державним реєстратором Мирза Миколою Павловичем Ширяївське районне управління юстиції Одеської області (надалі договір оренди землі) надано в оренду строком на 49 років Фермерському господарству «Харчій» (Т.1а.с.11-12).

Згідно зазначеного спірного договору оренди земельної ділянки: ОСОБА_1 передав в оренду Фермерському господарству «Харчій» земельну ділянку загальною площею 6,2880 га. для виробництва товарної сільськогосподарської продукції на строк 49 (сорок дев`ять) років. Орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі -Грошова форма: 2750.00 гривень, але не менше 3% від вартості земельної ділянки. Орендна плата вноситься у такі строки: в період за 2015-2016 р. - до 31.12.2016 року, з 2017 року - до 31.12. поточного року (Т.1 а.с.87-90).

Згідно довідки Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області №2168 від 16.12.2016 року « згідно книги записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) за №607 від 16.03.2000 року було укладено договорів оренди між гр. ОСОБА_1 та ФГ «Олімпік» (голова Шевченко М.Т. ) терміном на 5 (п`ять років). 04.05.2003 року договір було переукладено на Державний акт між вищевказаними громадянами терміном на 5 (п`ять років). З 2007 року по 2016 рік за інформацією спеціаліста 1 категорії ОСОБА_3 , земельна ділянка була в самообробітку. Земельний податок сплачував ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 » ( Т.1 а.с.86).

Згідно пояснювальної записки голови та спеціаліста І категорії Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області від «16.03.2000року в книзі записів договорів оренди на земельні частки паї (згідно сертифікату) укладено договір оренди між гр. ОСОБА_1 та головою СФГ «Олімпік» Шевченко М.Т. терміном на 5 років. 04.05.2003року на дану земельну ділянку переукладено договір оренди згідно Державного акту терміном на 5 років. За інформацією спеціаліста І категорії ОСОБА_3 з 2008 року по 2014 рік земельна ділянка перебувала в самообробітку, хоча земельний податок сплачували голови СФГ «Олімпік» Шевченко М.Т. та голова СФГ`Харчій» ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 . В 2015 році голова СФГ «Харчій» ОСОБА_4 довів до відома спеціаліста І категорії ОСОБА_3 , що на дану земельну ділянку укладено договір оренди і її включено до розрахунків єдиного податку. Про те , що договір оренди укладений на 49 років ніхто працівників сільської ради не повідомив, про даний договір ні голова сільської ради, ні спеціаліст не знали. Акт прийому - передачі даної земельної ділянки був підписаний гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 без присутності сільського голови» (Т.1 а.с.132).

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав влacнocтi на землю, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч. 1 ст. 210, ч. З ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України й ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи державна реєстрація спірного договору оренди землі відбулась без відому позивача ОСОБА_1 , без його згоди та волі. Крім того договору оренди землі з відповідачем, позивач не підписував, а також акту прийому передачі землі не підписував. Хто замість нього поставив підпис в договорі оренди йому не відомо. Про наявність такого договору ОСОБА_1 дізнався в 2016 році коли відновлював втрачений Державний акт на право приватної власності на землю.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не підписував договору оренди земельної ділянки він, неодноразово відмовлявся від отримання орендної плати, що підтверджується матеріалами справи (Т.1 а.с. 35,50,51).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - З, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» недійсним може бути визнано лише укладений договір.

Відповідно до ст. ст. 124, 125, 126 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно зі ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ^'''ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Невід`ємною частиною договору оренди землі, відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення земельної ділянки в натурі (по місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди.

Позивач відповідно до ст. 792 Привільного кодексу України не передавав Відповідачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату на підставі акту приймання-передачі об`єкта оренди, яка належить йому на праві приватної власності і в даному акті та договорі оренди землі підпису не ставив.

Згідно ст. 2і 5 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам .

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками ( усиновлювачами) , не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отримання позивачем орендної плати за землю, не може бути достатнім доказом того, що остання погодилася укласти договір оренди на тих умовах, які зазначені в спірному договорі.

Згідно ч. 1 ст. 203 ПК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільною законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. ,

Відповідно до ст. ст. 319. 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти будь-які дії щодо свого майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, відповідачем не дотримано вимог земельного законодавства при оформленні прав на оренду землі, в результаті чого порушив вимоги Закону України «Про оренду землі» та права Позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Пивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За вимогами статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини 1 статті 141 ЗК України «Про оренду землі» передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно з ст.ст. 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Харчій» та Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа: відділ держгеокадасту у Ширяївському районі Одеської області про визнання договорів оренди землі недійсним та стягнення заборгованості по орендній платі необхідно задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 19, 77, 81, 258, 259, 263, 268 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Харчій» та Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа: відділ держгеокадасту у Ширяївському районі Одеської області про визнання договорів оренди землі недійсним та стягнення заборгованості по орендній платі - задовольнити.

Визнати договір оренди землі № б/н укладеного «04» березня 2015 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Харчій» (, Ідентифікаційний код юридичної особи 20946162), зареєстрований «04» березня 2015 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19923946 від 11.03.2015 року, державним реєстратором Мирза Миколою Павловичем Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, строком на 49 (сорок дев`ять) років - недійсним та скасувати його державну реєстрацію.

Стягнути з Фермерського господарства «Харчій» (, Ідентифікаційний код юридичної особи 20946162, місце знаходження юридичної особи: 66863, Одеська область, Ширяївський район, с. Новоєлизаветівка) на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті орендної плати за 2013 - 2016 роки в сумі 13 494 (тринадцять тисяч чотириста дев`яносто чотири) гривні 82 коп..

Зобов`язати Фермерське господарство «Харчій» (, Ідентифікаційний код юридичної особи 20946162, місце знаходження юридичної особи: 66863, Одеська область, Ширяївськйй район, с. Новоєлизаветівка) передати ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 6,29 га., що розташована на території Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області масив № 23 , ділянка № НОМЕР_3 , кадастровий номер :01:002:0440, в стані придатному для цільового використання.

Стягнути з Фермерського господарства «Харчій» (, Ідентифікаційний код юридичної особи 20946162, місце знаходження юридичної особи: 66863, Одеська область, Ширяївський район, с. Новоєлизаветівка) на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі - 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 20 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, безпосередньо до Одеського апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а стороною що не була присутня з дня його отримання.

У відповідності до ч.1 ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: І.О.Парій