490/3505/17
У Х В А Л А

26 лютого 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі-Балдич Х.М.

розглянувши заяву представника третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс плюс» про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом

ОСОБА_1

до

акціонерного товариства «Імексбанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс плюс», про визнання недійсними результатів аукціону в електронній формі, договору купівлі-продажу вимоги, договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно

встановив :

Заявник звернувся із заявою про скасування заходів забезпечення позову, накладного ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 27.04.2017р., якою накладено арешт на нежитлові приміщення кафе з літнім майданчиком загальною площею 1060,2 кв.м. по АДРЕСА_1 та заборонено вчиняти дії щодо державної реєстрації змін в будь-який спосіб правового статусу щодо нерухомого майна.

Заявник вказує, що вказаним рішенням суду було накладено арешт на спірне майно для забезпечення виконання рішення суду у даній справі. Заявник вказує, що справу вирішено, постановою Верховного суду від 25 травня 2019 року рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 жовтня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Імексбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Фонду гарантування вкладі фізичних осіб, треті особи: ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальність «Рієлтіс плюс» про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно скасовано та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Імексбанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальність «Рієлтіс плюс» про скасування державної реєстрації права власності не нерухоме майно відмовлено. Отже, заявник вказує, що справу по суті вирішено, рішення набрало законної сили, і за таких обставин відпали підстави у забезпеченні позову.

Представник заявника в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задоволити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 заперечував проти даного клопотання, зазначив, що третя сторона у справі не наділена правом звертатися до суду із таким клопотанням та зазначив, що таку заяву має вирішувати суд, який виніс рішення про відмову у задоволенні позову,тобто суд касаційної інстанції.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 27.04.2017 року згідно якої накладено арешт на нежитлові приміщення кафе з літнім майданчиком загальною площею 1060,2 кв.м. по АДРЕСА_1 та заборонено вчиняти дії щодо державної реєстрації змін в будь-який спосіб правового статусу щодо нерухомого майна.

Судом досліджено постанову Верховного суду від 22.05.2019р. згідно якої рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 22.10.2018р. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Імексбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Фонду гарантування вкладі фізичних осіб, треті особи: ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальність «Рієлтіс плюс» про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно скасовано та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Імексбанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальність «Рієлтіс плюс» про скасування державної реєстрації права власності не нерухоме майно відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Отже, судом встановлено, що суд застосував заходи забезпечення для забезпечення виконання рішення у справі за первісною вимогою - визнання договору купівлі-продажу вимоги від 24.02.2017р. укладеного між ТОВ«Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та АТ«ІмексБанк» недійсним. Провадження у справі за первісним позовом було відкрито 27.03.2017р., і того ж дня суд виніс ухвалу про забезпечення позову у справі. Отже, суд приймав рішення за заявою про забезпечення позову у справі за первісними позовними вимогами - визнання договору купівлі-продажу вимоги недійсним. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.10.2018р. у задоволенні вимоги про визнання договору купівлі-продажу вимоги недійсним - відмовлено. Тобто рішення за первісною вимогою позивача - визнання договору купівлі-продажу вимоги недійсним, - вирішено судом першої інстанції. Постановою суду Верховного суду рішення суду першої інстанції в не скасованій частині - залишено без змін. Тому, суд приходить до висновку, що оскільки заходи забезпечення позову були накладені для забезпечення виконання рішення суду за вимогою, яка була вирішена судом першої інстанції, то Центральний районний суд м.Миколаєва вправі вирішити питання щодо скасування заходів забезпечення позову у даній справі.

Суд також не приймає доводи представника позивача про те, що третя сторона не має права звертатися до суду з даним клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.1ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Отже, питання щодо скасування заходів забезпечення позову може бути вирішено за клопотанням учасника справи, яким може бути і третя особа.

Таким чином, судом встановлено, що справу по суті вирішено, рішення набрало законної сили, і за таких обставин відпали підстави у забезпеченні позову.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ч.9 ст. 158 ЦПК, п.10 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд дійшов висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки рішення суду у даній справі набрало законної сили, тобто спір по суті вирішено.

Керуючись ст.ст.158,258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задоволити.

Заходи забезпечення позову у даній справі, накладені ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 27.04.2017р. про накладення арешту на нежитлові приміщення кафе з літнім майданчиком загальною площею 1060,2кв.м. по АДРЕСА_1 та заборони вчиняти дії щодо державної реєстрації змін в будь-який спосіб правового статусу щодо нерухомого майна, - скасувати.

Ухвал набирає законої сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена разом до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя