Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4395/20 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 29 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю. суддів Григорусь Н.Й.

Талько О.Б.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі справу № 274/4395/20

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 жовтня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Вдовиченко Т.М. в м. Бердичів,

в с т а н о в и в:

08.07.2020 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.06.2011 в розмірі 38336,74 грн., яка складається з: 25940,89 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 25940,89 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 10094,10 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1801,75 грн. - штраф (процентна складова). В обґрунтування позову позивач зазначав, що між сторонами укладено кредитний договір, за яким позичальнику відкрито картковий рахунок. Станом на 08.06.2020 відповідач допустив заборгованість, яку у добровільному порядку не погашає.

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 жовтня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.06.2011 в розмірі 25940,89 грн. Вирішено питання судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення в частині відмови у позові та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач висловив згоду про укладення договору, яку засвідчив особистим підписом в анкеті-заяві, отримав кредит який сплачував частково та продовжував користуватися кредитними коштами тому повинен сплатити відсотки по кредиту, така позиція висвітлена у постановах Верховного Суду від 08.07.2019 №923/760/18; від 735/10779/16-ц; від 04.12.2019 №750/6058/17-ц; від 06.05.2020 № 358/384/19; 01.09.2020 № 293/599/19-ц; від 23.01.2018 № 755/7704/15-ц; від 26.09.2018 № 159/2146/15-ц; від 22.07.2020 № 189/2109/18.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.06.2011 між АТ КБ «ПриватБнк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, згідно якого йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 5000 грн. Відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості розмір заборгованості відповідача за договором б/н від 01.06.2011, станом на 08.06.2020 року становить 38336 грн. 74 коп. з яких: заборгованості за тілом кредиту 25940 грн. 89 коп.; заборгованості за простроченими відсотками 10094грн. 10 коп., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1801 грн. 75 коп. - штраф (процентна складова).

Як передбачено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 № 342/180/17, Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, і лише факт підписання умов може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Оскільки відповідачем у даній справі не підписані Тарифи, Умови та Правила надання банківських послуг, а анкета-заява не містить положень про нарахування процентів, штрафів, відсотків за ст.625 ЦК України, суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні вимоги про їх стягнення.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374,375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 жовтня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: