Справа № 177/937/17
Провадження № 2-п/177/6/20
У Х В А Л А

18.03.2020

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2017 у цивільній справі № 177/937/17 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник 05.03.2020 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення та просив скасувати заочне рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2017 у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення вказував, що він судових повісток у справі не отримував, у зв`язку з чим був позбавлений можливості з`явитися до суду та надати заперечення на позов, зокрема щодо необґрунтованості позовних вимог, не підписання умов договору, безпідставної зміни відсоткової ставки за договором та подання заяви про застосування строку позовної давності.

Про існування вказаного рішення він дізнався лише в лютому 2020 року, скориставшись допомогою адвоката.

Ухвалою суду від 06.03.2020 заява прийнята до розгляду.

Заявник правом на участь у судовому засіданні не скористався, до початку розгляду справи, представник заявника надав заяву, в якій просив провести судове засідання за його відсутності (а.с.68).

АТ КБ «ПриватБанк» будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечило, заяв по суті справи та з процесуальних питань не надало.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заяви про перегляд заочного рішення розглядаються в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засіданні не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши заяву, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.05.2017 до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-5).

Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у визначеному законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки 09.09.2017, відповідно на 02.11.2017 (а.с.45).

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому суд враховує, що отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, з додатками до неї, під особистий розпис (а.с.45), відповідно до вимог чинного на момент розгляду справи законодавства, ОСОБА_1 не подав до суду заперечення на позов або заяву про поважність причин неявки та про можливість слухання справи за його відсутності.

Твердження заявника про те, що судові повістки йому не надходили та ним не отримувалися, суд оцінює критично.

При ухваленні оскаржуваного рішення, суд, керуючись 224 ЦПК України від 18.03.2004 (діючого на момент розгляду справи), розглядав справу на підставі наявних у ній доказів.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз вказаної норми закону свідчить, що відсутність хоча б однієї із двох складових, визначених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, є підставою для відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Крім того, ч. ч. 2-4 ст. 284 ЦПК України визначено, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як зазначалося вище, заочне рішення ухвалено 02.11.2017, копію якого ОСОБА_1 отримав 19.12.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.53).

З заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 звернувся до суду 05.03.2020, тобто після спливу встановленого ч. 2 та ч. 3 ст. 284 ЦПК України строку на подання такої заяви, при цьому, з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку до суду не звертався.

За змістом ст. ст. 120, 123 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, зокрема, у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким, жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Таким чином, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03, п. 41, від 03.04.2008).

Суд приходить до висновку, що заявник не надав суду належних та допустимих доказів того, що існували особливі та непереборні обставини, які об`єктивно завадили йому після отримання 19.12.2017 копії заочного рішення, у встановлений законом строк звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Твердження заявника про те, що він дізнався про ухвалення вказаного заочного рішення в лютому 2020 року нічим не підтверджено.

Крім того, суд зауважує, що пропуск зазначеного строку без наведення поважних причин, після спливу майже 2 років та 2 місяців після набрання заочним рішенням законної сили, буде порушенням принципу правової визначеності та права на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може залишити заяву без задоволення.

З урахування викладеного, з метою дотримання принципу правової визначеності, беручи до уваги, що ОСОБА_1 пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, клопотання про поновлення пропущеного строку, як і доказів поважності його пропущення надано не було, сукупність підстав, необхідних для скасування заочного рішення суду від 02.11.2017 відсутня, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та його скасування, підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 260-261, 287-288 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2017 у цивільній справі № 177/937/17 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги, протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: