Провадження № 2/554/491/2020
Рішення

іменем України

27 лютого 2020 року місто Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді Тімошенко Н.В.

за участю секретаря судового засідання Поливяної О.М.,

представника позивача Пихтіної Ю.А.,

відповідача ОСОБА_1 , його представника адвоката Літовченка С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу в порядку загального провадження за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

встановив:

22.12.2018 року позивач, ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго, звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 8640,76 грн. за період з 01.10.2015 року по 01.12.2018 року, посилаючись на те, що відповідачу надавалися послуги з центрального опалення за адресою: АДРЕСА_1 , однак свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання останній не виконував неналежним чином, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість.

Оскільки відповідач не погашає заборгованість в добровільному порядку, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 14.02.2019 року відкрито спрощене провадження, призначено справу до розгляду на 06.03.2019 року, зобов`язано відповідача надати відзив на позовну заяву.

21.08.2019 року відповідачем наданий суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого він позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що з 01.09.2015 року позивач не надає до його квартири, а він, відповідно, не отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки відповідно до акту про відключення квартири ним було проведено роботи по відключенню його квартири від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення. Про вказані обставини позивач був належним чином повідомлений, але в супереч цьому продовжував нараховувати борг за неотримане відповідачем тепло. Також просив урахувати, що між ним та позивачем не було укладено жодного договору на надання ними послуг, про що свідчить відсутність посилання на це у позовній заяві позивача. Відповідач вважає, що таким чином позивач визнає відсутність правових підстав стягнення з нього боргу.

Ухвалою від 21.08.2019 року здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного провадження до загального, призначено підготовче судове засідання на 23.10.2019 року.

10.10.2019 року представником позивача надані додаткові пояснення щодо відзиву на позовну заяву, відповідно до яких вона пояснила, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі, оскільки законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг. У разі відмови від оплати таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами те, що квартиру відключено від централізованого опалення у вставленому законодавством порядку, тому вказане відключення від мережі централізованого опалення є самовільним, та не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання обов`язків щодо сплати за надану теплову енергію.

Ухвалою від 12.12.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 27.12.2020 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, відповідач та його представник позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просили відмовити у задоволенні позову.

Суд під час судового розгляду справи здійснював повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з теплопостачання та перебуває у фактичних договірних відносинах з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з надання послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання до квартири відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , загальною опалювальною площею 33,7 кв.м.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до змісту ст. 162 ЖК України відповідач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством.

Відповідно до п.18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Розмір щомісячної плати за надані послуги відповідачу, з урахуванням пільги 50 відсотків, складає: за послугу централізованого опалення 1348,15 грн./Гкал. протягом опалювального періоду, за послугу гарячої води 75,27 грн./куб.м.

Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання належним чином не виконував, тому за ним за період з 01.10.2015 року по 01.12.2018 року утворилася заборгованість у сумі 7338,48 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням змісту вказаної норми боржнику за період з 01.12.2015 року по 01.12.2018 року нарахована заборгованість з урахуванням індексу інфляції у сумі 997,15 грн. та 3 % річних у сумі 305,13 грн., у зв`язку з чим загальна заборгованість склала 8640,76 грн.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як споживач послуг з теплопостачання, перебуває у фактичних договірних правовідносинах з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», але взяті на себе зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання належним чином не виконує.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки відповідач належним чином зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг не виконував, частково вносив платежі за послуги з теплопостачання, у зв`язку з чим за період з 01.10.2015 року по 01.12.2018 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 8640,76 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Що стосується заперечень відповідача щодо необґрунтованого стягнення з нього заборгованості за послуги теплопостачання за відсутності договору про надання послуг суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги (далі - Закон) в редакції від 24 червня 2004 року № 1875-IV, чинній на час виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути їх виконавцем.

Згідно статті 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач житлово - комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг згідно із типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 по справі № 6-59цс13).

Крім того, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами те, що квартиру відключено від централізованого опалення у вставленому законодавством порядку, тому вказане відключення від мережі централізованого опалення є самовільним та не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання обов`язків щодо сплати за надану теплову енергію з огляду на наступне.

Так, пунктом 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року за № 1198 передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний погоджувати з теплопостачальною організацією підключення і відключення та переобладнання системи теплопостачання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії.

Згідно з вимогами будівельних норм при проектуванні будинку, в якому передбачається централізоване теплопостачання, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув`язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньобудинкової системи загалом. Будь-яке втручання в неї шляхом з гідравлічного опору (від`єднання від централізованого опалення) погіршує роботу системи в цілому, чим порушує права інших мешканців, що є неприпустимим.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний дотримуватись вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщені їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пунктів 24-27 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади, самовільне відключення забороняється. Відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, відключення приміщення від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект умови, що проведення таких робіт ґрунтується на дозволі Міжвідомчої комісії з роз питань відключення від мереж централізованого опалення. Підставою для припинення відносин з приводу теплопостачання є затвердження постійно діючою Міжвідомчою комісією для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, акту про відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Процедура відключення споживачів від мережі централізованого теплопостачання, визначена Порядком Про відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 №4.

Відповідно до вказаного Порядку для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі ЦО і ГВП з відповідною письмовою заявою. У заяві повинні бути зазначені причини відключення. З урахуванням технічних можливостей даного населеного пункту комісія виносить рішення, яке оформляється протоколом.

При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі ЦО. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі ЦО виконує проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі ЦО виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника приміщення (квартири). По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі ЦО і в десятиденний строк подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Але матеріали справи не містять даних, що відповідач звертався до Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП при виконавчому комітеті Полтавської міської ради для надання дозволу на відключення квартири АДРЕСА_2 від мереж ЦО і ГВП та встановлення індивідуального опалення. Також матеріали не містять даних, що відповідач звертався до ВАТ Полтавагаз та ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго для отримання технічних умов та розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Таким чином, відповідачем не було дотримано визначений законом порядок відключення від мереж централізованого опалення.

Ураховуючи викладене, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами те, що квартиру відключено від централізованого опалення у вставленому законодавством порядку, тому вказане відключення від мережі централізованого опалення є самовільним, та не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання обов`язків щодо сплати за надану теплову енергію.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання зобов`язань щодо надання послуг ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго, за які відповідач зобов`язаний здійснити розрахунок.

Така ж правова позиція висловлена Верховним судом України в постановах від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15 та справі № 6-170цс15, які в силу частини 1 статті 417 ЦПК України є обов`язковою для судів.

З огляду викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст. 162 ЖК України, ст.ст. 257, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", п. 18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2015 року по 01.12.2018 року в сумі 8640,76 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судові витрати у справі у вигляді судового збору в сумі 1762,00 грн.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи протягом 2 (двом) днів з дня його складання.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», м.Полтава, вул. Комарова, 2а, розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 331467, ЗКПО 03338030;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення виготовлено 06.03.2020 року.

Суддя Н.В.Тімошенко