Справа № 754/3283/20
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва, ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 , на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Ознайомившись із заявою та наданими до неї матеріалам, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги заяви про видачу судового наказу, заявник посилається на те, що діти проживають разом з нею і знаходиться на її утриманні, але на підтвердження цього факту заявник не надала жодних доказів, зокрема довідки з місця проживання..

Відповідно до ст. 181 СК України, право одного з батьків на присудження аліментів на утримання дитини пов`язується з фактом спільного проживання разом з дитиною.

Враховуючи вищевикладене, на підставі того, що до даної заяви, не було додано ніяких документів, що можуть підтвердити обставини, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Відповідно ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 163, 165 п. 3 ч.1 165, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: