Справа № 456/1552/20 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/811/2122/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Шеремети Н.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 червня 2020 року про повернення заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Стрийської загальноосвітньої школи №6 І-ІІІ ступенів про зобов`язання надати інформацію,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Стрийської загальноосвітньої школи №6 І-ІІІ ступенів про зобов`язання надати інформацію. В поданому позові, ОСОБА_1 зазначає, що такий позов нею подано як законним представником на захист прав малолітньої дитини - ОСОБА_2 .

Окрім того, позивачка подала заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити Стрийській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 6 вилучати для знищення і знищувати класний журнал 4-Б класу за 2018-2019 навчальний рік та довідки, на підставі яких до вказаного класного журналу вносились записи щодо відсутності на заняттях учениці ОСОБА_2 .

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявниці.

Ухвалу суду в апеляційному порядку в інтересах своєї дитини - ОСОБА_2 оскаржила ОСОБА_1 . Зазначає, що на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» не справляється судовий збір за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Вважає, що оскільки вона є мамою малолітньої дочки ОСОБА_2 і з даним позовом вона звернулася саме в інтересах своєї дитини, судовий збір за подання заяви в даній справі про забезпечення позову не справляється. Просить скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 червня 2020 року про повернення заяви про забезпечення позову і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26 листопада 2020 року, є дата складення повного судового рішення - 07 грудня 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову, суд виходив з тих обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову подана без дотримання вимог ст. 151 ЦПК України, оскільки до неї не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Колегія суддів вважає, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України,оскільки до неї не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Пунктом 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Частина 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» чітко розмежовує поняття «заява» та «позовна заява». Відтак такою не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Слід звернути увагу, що ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору.

Так, зокрема, статтею 5 Закону України «Про судовий збір» установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 7 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 подано разом з позовом до Стрийської загальноосвітньої школи № 6 І-ІІІ ступенів про зобов`язання надати інформацію. ОСОБА_1 зазначає, що діє як законний представник малолітньої дитини ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції правильно зазначив, що ч.5 ст.

175 ЦПК України передбачено, що у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення, що стосується також і заяви про забезпечення позову.

З цього приводу слід зазначити, що відповідні норми необхідно враховувати в системному зв`язку зі ст. 56 ЦПК України, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом чи заявою про забезпечення позову в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_1 діє як законний представник малолітньої в розумінні ч. 1 ст. 59 ЦПК України, а не як фізична особа, якій законом надане право звертатись до суду в інтересах інших осіб відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України.

Представництво інтересів іншої особи у суді не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах малолітньої (неповнолітньої) дитини, від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, підстави для яких для звільнення від сплати судового збору встановлені п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Аналіз вказаної норми дає підстави дійти висновку, що Закон не відносить малолітніх (неповнолітніх) дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору.

Такий правовий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 29.05.2019 в справі № 640/109/19, ухвалі Верховного Суду від 15.01.2018 в справі № 607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13.06.2018 в справі № 367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22.11.2018 в справі № 754/16008/17.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, оскільки до неї не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, що є підставою для її повернення заявнику.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції скаржником не доведено, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку щодо її обов`язку про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, в зв"язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 червня 2020 року - слід залишити без змін.

Відкриваючи провадження у даній справі, судом було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 420,40 грн.

Оскільки суд прийшов до висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) в користь держави потрібно стягнути судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 червня 2020 року про повернення заяви про забезпечення позову - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) в користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2020 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.О. Шеремета