РІШЕННЯ

(ЗАОЧНЕ)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17818/19

пр. № 2/759/1359/20

04 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Марко Я.Р., за участю секретаря судового засідання Шапаренка О.С., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «СГ «ТАС» Сечко С.В. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 та просив суд стягнути з відповідача 27 673, 98 грн. суму страхового відшкодування та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає про те, що 30.08.2016 року об 11 год. 05 хв., по вул. Ак. Заболотного, в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Fiat» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Man» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що належить ТОВ «Вічіукртранс». В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.09.2016 року встановлено, що ДТП сталась з вини відповідача.

Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про настання страхової події від 30.08.2016 року. На основі заяви про настання страхового випадку, ремонтної калькуляції № 06722/01 від 01.09.2016 року було складено страховий акт № 15628Р/16 від 06.10.2016 року з розрахунком страхового відшкодування у розмірі 28 623, 98 грн. та сплачено потерпілому, з врахуванням франшизи 950 грн., у розмірі 27 673, 98 грн, що підтверджується платіжним дорученням про сплату. На підставі викладеного представник позивача звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Від відповідача відзив на позовну заяву, будь-які заяви або клопотання не надходили.

Ухвалою суду від 22.01.2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

06.02.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справ копії постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 26.09.2016 року у справі № 752/14116/16-п.

У судове засідання 04.03.2020 року сторони не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач відзиву або будь-яких заяв до суду не подавав, а тому на підставі статей 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою представника позивача.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 30.08.2016 року об 11 год. 05 хв., по вул. Ак. Заболотного, в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Fiat» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Man» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що належить ТОВ «Вічіукртранс». В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідача ОСОБА_1 постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.09.2016 року у справі № 752/14116/16-п визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено штраф (а.с. 59).

31.05.2016 року ТОВ «Вічіукртранс» в особі директора Остапчук О.І. укладено з ПАТ «СГ «ТАС» договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 автомобіля «Man» р.н. НОМЕР_2 (а.с. 9-12).

30.08.2016 року за № 06722/01/2016/90 було подано заяву про настання дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 13-16).

Копією довідки про настання дорожньо-транспортної пригоди № НОМЕР_3 підтверджено факт настання 30.08.2016 року дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів «Fiat» р.н. НОМЕР_1 та «Man» р.н. НОМЕР_2 (а.с. 5-7).

Судом встановлено, що актом огляду транспортного засобу від 3108.2016 року автомобіля «Man» р.н. НОМЕР_2 зафіксовані пошкодження (а.с. 22-23).

З ремонтної калькуляції № 06722_01 від 01.09.2016 року вбачається, що ремонт транспортного засобу автомобіля «Man» р.н. НОМЕР_2 становить 28 623, 98 грн. (а.с. 24-25).

Страховим актом № 15628Р/01/16 від 06.10.2016 року встановлена сума до виплати страхового випадку в розмірі 27 673, 98 грн., з врахуванням франшизи 950 грн. (а.с. 26.

Як вбачається з копії платіжного доручення № 105635 від 07.10.2016 року АТ «СГ «ТАС» сплатило страхове відшкодування на ремонт транспортного засобу у розмірі 27 673, 98 грн. ТОВ «Вічіукртранс» (а.с. 27).

20.07.2017 року за № 1940/ТАС страхова компанія в особі директора ТОВ «A.S.A. GROUP» зверталось до відповідача з письмовою претензією про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу у сумі 27 673, 98 грн., проте доказів направлення позивачем та отримання відповідачем даної претензії матеріали справи не містять (а.с. 28).

Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 979 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Аналогічний обов`язок страховика встановлений також статтею 20 Закону України «Про страхування».

Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до вимог частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту а) пункту 38.1.1. частини 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставини, що стали підставою для звернення з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу за страховим випадком, що стався 30.08.2016 року з його вини, знайшли своє підтвердження матеріалами справи, відтак, сплачене позивачем на користь ТОВ «Вічіукртранс» страхове відшкодування, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65, , р/р № НОМЕР_4 в ПАТ «ПриватБанк», МФО 380269) 27 673, 98 грн. шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в розмірі 1 921, 00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я.Р. Марко