РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/427/19
Провадження № 2/327/38/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2020 року смт. Розівка
Розівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Завіновської А.П.,
при секретарі судового засідання Літвіновій Т.А.
за відсутністю учасників справи,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
20.12.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із наведеним вище позовом до ОСОБА_1 , в обґрунтування якого зазначав наступне.
10.10.2007 року АТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , шляхом підписання заяви уклали договір № б/н (далі - Договір), згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 500, 00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (в подальшому кредитний ліміт та відсоткова ставка змінювалися) з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (9/21).
ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у цій заяві.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит, водночас остання порушила умови Договору і має прострочену заборгованість станом на 31.10.2019 року на загальну суму 103 123, 55 грн., яка склалася із заборгованості за тілом кредиту 287, 97 грн., відсотками за користування кредитом 92 030, 67 грн., пені 5 656, 17 грн., штрафу (фіксованої частини) 250, 00 грн., штрафу (процентної складової) 4 898, 74 грн.
ОСОБА_1 в добровільному порядку не вжила заходів щодо погашення заборгованості, а тому АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вищевказаним позовом.
З огляду на вказане, АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з ОСОБА_1 зазначену вище суму заборгованості за кредитним договором, а також суму понесених судових витрат у розмірі 1 921 грн. 00 коп.
Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 22.01.2020 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 11 год. 00 хв. 11.02.2020 року (а.с. 56). В подальшому розгляд справи було відкладено на 08 год. 00 хв. 27.02.2020 року та на 11 год. 00 хв. 17.03.2020 року (а.с. 62, 69).
Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, повідомивши, зокрема про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності для цього правових підстав (а.с. 7, 70, 71).
Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання, яке було призначено на 11 год. 00 хв. 11.02.2020 року не з`явилася з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У судове засідання, яке було призначено на 08 год. 00 хв. 27.02.2020 року остання знову не з`явилася, згідно даних поштового відділення на конверті про повернення судової повістки без вручення адресату зазначено, що «адресат відсутній». В судове засідання, яке було призначено на 11 год. 00 хв. 17.03.2020 року, відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, виходячи з даних поштового відділення на конверті про повернення судової повістки без вручення адресату, повістку не було вручено у зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 65-67, 72-74).
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
З огляду на вказані норми закону, ОСОБА_1 , вважається такою, що була сповіщена про час, дату і місце розгляду справи. Відзив не подала.
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
10.10.2007 року АТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви уклали договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 500, 00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (в подальшому кредитний ліміт та відсоткова ставка змінювалися) з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки останній день вересня 2021 року. При цьому в анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а.с. 14, 42, 43).
При цьому ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у цій заяві (а.с. 14).
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Суд приходить до висновку, що укладений між сторонами кредитний договір від 10.10.2007 року, по своїй суті є договором приєднання, відповідно до ст. 634 ЦК України.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Виходячи з положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Пунктом 6.6. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умов) визначено, що клієнт зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплатити винагороди Банку (а.с. 19).
Виходячи зі змісту пункту 5.3 Умов, Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 4.9 Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови (а.с. 19).
При порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених Договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язався сплатити Банку штраф (п. 8.6 Умов) (а.с. 19 зворотна сторона).
Позичальник ОСОБА_1 користувалася коштами, разом з цим, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 9-13, 45-49).
Таким чином, ОСОБА_1 згідно до позовних вимог, станом на 31.10.2019 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 103 123, 55 грн., яка склалася із тіла кредиту 287, 97 грн., відсотків за користування кредитом 92 030, 67 грн., пені 5 656, 17 грн., штрафу (фіксованої частини) 250, 00 грн., штрафу (процентної складової) 4 898, 74 грн.
Суд погоджується з вимогами банку щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в розмірі 287, 97 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 92 030, 67 грн.
Водночас суд не вбачає правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором пені у розмірі 5 656, 17 грн., виходячи з наступного.
У позовній заяві позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у виді пені в сумі 5 656, 17 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 5.5.1 Умов, які є складовою Договору, визначено, що за несвоєчасне виконання боргових обов`язків (використання простроченого кредиту та овердрафту) власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються Тарифами (а.с. 21).
Відповідно до п. 6.5 Умов, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (а.с. 19).
За таких обставин, суд вважає, що укладеним між сторонами Договором не передбачено такого виду цивільно-правової відповідальності за порушення фінансових зобов`язань як пеня, посилання на яку також відсутнє і у самій заяві від 10.10.2007 року, а тому визнає позовні вимоги щодо наявності у відповідача заборгованості за пенею в розмірі 5 656, 17 грн., недоведеними позивачем належним чином.
Водночас суд знаходить позовні вимоги банку щодо наявності у відповідача заборгованості за штрафами: штраф (фіксована частина) 250 грн. та штраф (процентна складова), обґрунтованими, оскільки вони передбачені умовами кредитного договору (а.с. 19 зв.ст., а.с. 44), а тому позов в цій частині задовольняє частково, оскільки при визначенні розміру штрафу (процентної складової), суд виходить з такого.
Умовами кредитного договору передбачено стягнення штрафу (процентної складової) у виді 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, таким чином, оскільки судом задоволено позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 287, 97 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 92 030, 67 грн., а всього у сумі 92 318, 64 грн., то розмір штрафу (процентної складової) буде становити 4 615, 93 грн.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткову доведеність тих обставин, на які посилається АТ КБ «ПриватБанк», як на підставу своїх вимог до відповідача ОСОБА_1 , а тому задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.10.2007 року на загальну суму 97 184, 57 грн., де 287, 97 грн. тіло кредиту, 92 030, 67 грн. відсотки за користування кредитом, 250, 00 грн. штраф (фіксована частина), 4 615, 93 грн. штраф (процентна складова). В іншій частині позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» суд відмовляє.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з ОСОБА_1 в сумі виходячи з розрахунку: (97 184, 57 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 1 921, 00 грн. (розмір судових витрат) / 103 123, 55 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 1 810, 36 грн.
Керуючись ст. ст. 549, 610, 611, 612, 625, 629, 634, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81, 141, 211, 247, 259, 263-265, 273, 274, 280-283 ЦПК України, суд
позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, Розівським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції, Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.П. Завіновська