Справа №751/8379/19
Провадження №2/751/218/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

за участю секретаря Михайлової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за придбання дров у розмірі 2895 грн. 85 коп. та судових витрат.

Позов обґрунтовано тим, що вона та її сестра, відповідач по справі є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в рівних частинах. Будинок має два окремі входи і за взаємною згодою ними встановлений порядок користування будинком: вона зі своєю родиною мешкає в одній половині будинку, а відповідач зі своєю родиною -іншій.

21.10.2017 в будинку було відключено газове опалення, а котел переведено на альтернативне паливо і з цього часу вони опалюють будинок дровами. Котел, яким опалюється весь будинок знаходиться в частині будинку, якою користується позивач. Вона з чоловіком щороку за особисті кошти закуповують дрова для опалення будинку. На її пропозиції прийняти участь у матеріальних витратах на закупівлю, відповідач відмовляється. При обігріванні котлом будинку, також опалюється і та частина будинку в якій мешкає відповідач з родиною.

Посилаючись на ст.ст. 355, 360 ЦК України, та вказуючи, що на придбання дров, які були використані на опалення всього будинку було витрачено - 5791 гривню 70 копійок, просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 2895 грн. 85 коп. та судові витрати.

Ухвалою судді від 03.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання 19.03.2020 сторони не з`явились, надавши заяви про розгляд справи без їх участі ( а.с. 36).

В судовому засіданні 22.01.2020 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково вказала, що в 2017 у зв`язку з аварійним станом газовий котел було переведено на альтернативне паливо, а газове опалення відключено. Вона з чоловіком фактично опалює весь будинок 92 кв. м.

Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого категорично заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що доводи позивача не відповідають фактичним обставинам. Так, порядок користування будинком сторонами не встановлювався. Позивач самовільно зайняла частину будинку, до якої прилягає кухня та котельню та обмежила доступ відповідача до кухні та всіх комунікацій. Вказує, що позивач самовільно демонтувала газові нагрівальні елементи з котла, довідавшись про що, відповідач викликала національну поліцію та аварійну газову службу. За результатами приїзду наряду поліції, було відібрано пояснення від мешканців без прийняття будь - яких процесуальних рішень. За результатами огляду котла представником аварійної газової служби було зафіксовано самовільне втручання в роботу газового котла. Опалення будинку після цього здійснювалось дровами, що зберігались протягом тривалого часу у домоволодінні. Приміщення, які перебувають у безпосередньому користуванні родини відповідача опалювались за допомогою двох масляних радіаторів. Позивач ніколи не зверталась до Відповідача щодо поділу витрат на опалення будинку, оскільки такі витрати фактично ніколи не здійснювались. Крім того, звернула увагу не те, що чоловік позивача, ОСОБА_3 є працівником ДП «Чернігівське лісове господарство» та має доступ до первинної документації вказаного підприємства. Копії наданих позивачем ТТН-Ліс для підтвердження поставки дров містять грубі порушення при заповненні та не можуть вважатись допустимими доказами поставки дров для опалення будинку за адресою АДРЕСА_1 ( а.с. 26-33).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що позивач почала жити в будинку АДРЕСА_1 в кінці 15 року разом з чоловіком. На той час опалення було газове. Але з 2017 року топлять дровами за допомогою котла. Бачила як привозили дрова.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_6 , син позивача, який проживає по АДРЕСА_2 , попросив його допомогти у заготівлі дров восени 2019 року. Він приймав участь у їх розпилі, завантаженні та вивантаженні. Також допомагав пиляти та складати дрова позивачці у 2018 році за адресою АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що в 2018, 2019, 2020 роках допомагав позивачу заносити колоті дрова у двір. Був у домогосподарстві позивачки раніше, але інших дров, ніж ті що заготовляла сім`я позивачки, не бачив.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що є чоловіком позивача та працює майстром лісу в Державному лісовому господарстві, проживає в будинку АДРЕСА_1 . Спочатку опалення було газовим, але у зв`язку з несправністю котла, газ було перекрито. В 2017 році почали опалюватись дровами. Дрова виписував з 2017 року 1 раз на рік, виділялось 8 кубів. Доставлялись дрова машиною.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що є сином позивача та працює майстром лісу в Державному лісовому господарстві. В нього є норма на опалення, яку він виписує та привозить батькам для опалення будинку по АДРЕСА_1 . З 2017 року вказаний будинок опалюється дровами. Його будинок також опалюється дровами, проте будинок має 25 кв. м. і на його опалення витрачається невелика кількість дров.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи позивача, допитавши свідків, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в рівних частинах, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.02.2017, посвідченим державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Шатуновою С.М. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 6, 7).

Відповідно до довідки АТ «Чернігівгаз» від 25.10.2019 за адресою: м. Чернігів, вул.. Курська, АДРЕСА_1 , згідно акту-обстеження встановлені газові прилади ПГ-4 не опломбована, встановлений прилад обліку газу Октава G -1,6 № 666599, ОК- опломбовано монтажною пломбою ( акт на відключення від 21.10.2017) не порушено, котел переведений на альтернативне паливо ( а.с. 8 зворотній бік).

Сторонами не заперечується, що у фактичному користуванні відповідача знаходяться приміщення будинку АДРЕСА_1 , позначені на Експлікації до плану житлового будинку ( а.с. 9-10) як 2-1 (коридор), 2-2 (кімната), 2-3 (коридор), 2-4 (кімната), 2-І (тамбур), загальною житловою площею 42,1 кв. м, решта приміщень, загальною житловою площею 50,0 кв. м, в тому числі котельня займаються позивачем.

Позивачем на підтвердження понесення витрат на опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , надано товаро-транспортні накладні на перевезення деревини автомобільним транспортом (ТТН-Ліс) ( а.с. 13-14).

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Згідно ч. 1 2 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 360 ЦК співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

При вирішенні питання щодо віднесення витрат на опалення будинку до витрат, пов`язаних з утриманням будинку, суд враховує наступне.

Витрати на утримання будинку, це, зокрема, витрати, об`єктивно необхідні для належного функціонування будинку, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних та естетичних характеристик, які визначають його експлуатаційні якості.

Позивачем не доведено, що опалення здійснювалось для утримання самого будинку, а не лише для потреб позивача, а тому дані витрати не є витратами на утримання майна, в розумінні статті 360 ЦК України.

Верховний Суд у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 725/3790/16-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 360 ЦК України свідчить, що управління, утримання та збереження спільного майна не охоплює собою житлово-комунальні послуги. Це зумовлено тим, що житлово-комунальні послуги надаються на підставі договору про надання таких послуг. Більше того, житлово-комунальні послуги надаються не квартирі, як об`єкту права власності, а певному суб`єкту - власнику (співвласнику, наймачу, суб`єкту сервітуту тощо) квартири, який проживає в квартирі. По своїй суті надання житлово-комунальних послуг направлене на задоволення потреб власника (співвласника, наймача, суб`єкта сервітуту тощо) квартири і споживаються саме відповідним суб`єктом, а не для управління, утримання та збереження квартири, що перебуває в спільній частковій власності.

Суд зазначає, що хоча вищевказаний висновок і стосується надання житлово-комунальних послуг в квартирі, а саме її опалення газом, він також підлягає застосуванню і в цій справі, оскільки не має значення чим опалюється будинок газом чи твердим паливом.

Крім того, позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували нормативне обґрунтування кількості палива, необхідного для опалення будинку, та його середньо ринкової вартості, у зв`язку з чим суд був позбавлений можливості перевірити необхідність придбання позивачем саме вказаної в позові кількості палива (дров), та перевірити відповідність ціни, за яку його було придбано позивачем, середньоринковій ціні.

Також суду не було надано доказів факту погодження (договору) з відповідачкою, та рішення про доцільність або необхідність зміни газового опалення на альтернативне. В той же час , відповідачка категорично заперечує надання своєї згоди на зміну газового опалення на альтернативне в спільному будинку.

Суд вважає, що відсутність доведеної домовленості між співвласниками будинку щодо умов та порядку здійснення опалення будинку у спосіб визначений однією стороною, не створює у співвласника обов"язку брати участь у даних витратах, так як вони фактично здійснені за власною ініціативою позивача. Разом з тим, товаро-транспортні накладні, які були надані позивачем, по своїй природі є документами, що підтверджують факт переміщення товаро-матеріальних цінностей, та не є належним доказом понесення витрат позивача на опалення будинку.

У зв`язку з вищевказаним суд дійшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 24.02.2020.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий - суддя І. В. Цибенко