Провадження №2/523/3410/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі

головуючого судді Кисельова В.К.,

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю представника позивача Поплавської О.В.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

У вересні 2014р. Акціонерне товариство „Державний ощадний банк України в особі особі Одеського обласного відділення Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимоги позивач посилався на наступні обставини. Такміж Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Ізмаїльське відділення ВАТ «Ощадбанк» (надалі - Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник) 14.08.2007 року укладено кредитний договір № 1456- ДКФ на суму 202 000,00 (двісті дві тисячі) гривень та сплатою 15 % річних за користування кредитом. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 та здійснив видачу кредиту в сумі 202 000,00 (двісті дві тисячі) гривень.

Згідно з п. 4.3.1.-4.3.3. кредитного договору, Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором, використовувати Кредит у строки, визначені цим Договором та повернути Кредит в сумі 202 000,00 (двісті дві тисячі) грн. та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору на першу вимогу Бнку в порядку, передбаченому цим договором, достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості по Кредиту, а також сплатити штрафні санкції в порядку та на умовах передбачених цим Договором, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору.

Відповідно до п. 4.2.2 кредитного договору, Банк має право у разі порушення Позичальником умов цього Договору достроково стягнути Кредит та суму нарахованих відсотків та інших платежів, що підлягають сплаті. При виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи відсотками Банк вправі стягнути заборгованість в примусовому порядку.

Згідно з п. 4.3.5. кредитного договору, Позичальник зобов`язується відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору.

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 017.09.2009 року по справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , з відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором на суму 229 820 грн., шляхом звернення стягнення на заставне майно.

29.05.2012 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області апеляційна скарга на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.09.2009 року повернута Відповідачу.

Однак, оскільки договір не було розірвано, а ухвалення рішення не є підставою для припинення нарахування відсотків та пені за кредитом, то з моменту ухвалення рішення виникла заборгованість за кредитом, яка згідно з розрахунком станом на 18.08.2014 року складає - 218 680.96 гривень і яка складається із:

прострочені проценти за користування кредитом - 131 045.30 грн.;

пеня за прострочений основний борг по кредиту - 27 846.05 грн.;

пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 59 789.61 грн.

Вищевказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача. (а.с. 2-4)

Рух справи.

Ухвалою суду від 17.09.2014р. судом було відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду на 21.10.2014р.. (а.с. 31)

Заочним рішенням суду від 21.10.2014р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі Одеського обласного відділення Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» прострочені проценти за користування кредитом у розмірі 131 045 гривень 30 копійок, пеню за прострочений основний борг по кредиту у розмірі 27 846 гривень 05 копійок, пеню за прострочені проценти за користування кредитом у розмірі 59 789 гривень 61 копійку, а всього суму у розмірі 218 680 гривень 96 копійок, а також стягнути судовий збір у розмірі 2186 гривень 81 копійку. (а.с. 39-41)

20.12.2019р. ОСОБА_1 звернулась із заявою про перегляд заочного рішення суду від 21.10.2014р. (а.с.49-53)

Ухвалою суду від 19.02.2020р. ОСОБА_1 було поновлено строк на подачу заяву про перегляд заочного рішення суду від 21.10.2014р. (а.с. 85-86)

Ухвалою суду від 03.07.2020р. заочне рішення суду від 21.10.2014р. було скасовано та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с. 105-106)

19 жовтня 2020р. позивач звернувся із заявою про збільшення позовних вимог в якій просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 1456-ДКФ від 14.08.2007 року, яка станом на 15.07.2020 року становить 559732,07 грн., а саме:

194 424, 24 грн. - заборгованість по сумі кредиту;

158 826, 07 грн. - заборгованість за відсотками, яка нарахована за період з 07.12.2012р. по 25.04.2019р.;

27 846, 05 грн. - пеня за прострочений основний борг, яка нарахована за період з 01.06.2012р. по 18.08.2014р.;

59789,61 грн. - пеня за прострочені відсотки, яка нарахована за період з 01.06.2012р. по 18.08.2014р.;

47 945, 02 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу, які нарахована за період з червня 2017р. по червень 2020р.

39 166, 50 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків, які нараховані за період з червня 2017р. по червень 2020р.;

17 466, 28 грн. - 3 % річних по простроченому основному боргу; які нараховані за період з 15.07.2017р. по 15.07.2020р.;

14 268, 30 грн. - 3 % річних по прострочених відсотках, які нараховані за період з 15.07.2017р. по 15.07.2020р. (а.с. 113-114)

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснила, що незважаючи на реалізацію частини іпотечного майна, коштів на погашення заборгованості за кредитним договором було недостатньо.

Відповідачка позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Так у поданому відзиві на позовні вимоги представник відповідача посилався на те, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 25.02.2020р. по цивільній справі №523/15141/19 за позовом Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено у задоволенні позовних Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 1456-ДКФ від 14.08.2007 року яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Окрім того, позивач просив застосувати строк позовної давності до заявлених вимог.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що філією - Ізмаїльське відділення ВАТ «Ощадбанк» (надалі - Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник) 14.08.2007 року укладено кредитний договір № 1456- ДКФ на суму 202 000,00 (двісті дві тисячі) гривень та сплатою 15 % річних за користування кредитом.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 та здійснив видачу кредиту в сумі 202 000,00 (двісті дві тисячі) гривень.

Згідно з п. 4.3.1.-4.3.3. кредитного договору, Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором, використовувати Кредит у строки, визначені цим Договором та повернути Кредит в сумі 202 000,00 (двісті дві тисячі) грн. та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору на першу вимогу Бнку в порядку, передбаченому цим договором, достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості по Кредиту, а також сплатити штрафні санкції в порядку та на умовах передбачених цим Договором, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору.

Відповідно до п. 4.2.2 кредитного договору, Банк має право у разі порушення Позичальником умов цього Договору достроково стягнути Кредит та суму нарахованих відсотків та інших платежів, що підлягають сплаті. При виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи відсотками Банк вправі стягнути заборгованість в примусовому порядку.

Згідно з п. 4.3.5. кредитного договору, Позичальник зобов`язується відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору.

В первісних позовних вимогах позивач просив стягнути з відповідачки проценти за користування кредитом у розмірі 131 045 гривень 30 копійок, пеню за прострочений основний борг по кредиту у розмірі 27 846 гривень 05 копійок, пеню за прострочені проценти за користування кредитом у розмірі 59 789 гривень 61 копійку, а всього суму у розмірі 218 680 гривень 96 копійок.

19 жовтня 2020р. позивач звернувся із заявою про збільшення позовних вимог в якій просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 1456-ДКФ від 14.08.2007 року, яка станом на 15.07.2020 року становить 559732,07 грн ., а саме:

194 424, 24 грн. - заборгованість по сумі кредиту;

158 826, 07 грн. - заборгованість за відсотками;

27 846, 05 грн. - пеня за прострочений основний борг;

59789,61 грн. - пеня за прострочені відсотки;

47 945, 02 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу; 39 166, 50 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків; 17 466, 28 грн. - 3 % річних по простроченому основному боргу; 14 268, 30 грн. - 3 % річних по прострочених відсотках.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 25.02.2020р. по цивільній справі №523/15141/19 за позовом Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено у задоволенні позовних Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 1456-ДКФ від 14.08.2007 року, а саме:

194 424, 24 грн. - заборгованість по сумі кредиту;

158 826, 07 грн. - заборгованість за відсотками;

27 846, 05 грн. - пеня за прострочений основний борг;

59789,61 грн. - пеня за прострочені відсотки;

3% річних за прострочення основного грошового зобов`язання за період з 01.08.2016р. по 01.08.2019р. в розмірі 65657,07грн., 3% річних за прострочення грошового зобов`язання по сплаті процентів за період з 01.08.2016р. по 01.08.2019р. в розмірі 53 635,56грн., інфляційні витрати на суму прострочення суми основного боргу в розмірі 17 492,07грн., інфляційні витрати на суму прострочення суми процентів в розмірі 14 289,35грн.

Отже в частині позовних вимоги щодо стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 1456-ДКФ від 14.08.2007 року, а саме:

194 424, 24 грн. - заборгованість по сумі кредиту;

158 826, 07 грн. - заборгованість за відсотками;

27 846, 05 грн. - пеня за прострочений основний борг;

59789,61 грн. - пеня за прострочені відсотки;

існує судове рішення, що набрало законної сили,постановлено з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно доп.3ч.1ст.255ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо : набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

На підставі викладеного, ухвалою суду від 01.12.2020р. суд закрив провадження за позовними вимогами Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 1456-ДКФ від 14.08.2007 року, а саме: 194 424, 24 грн. - заборгованість по сумі кредиту; 158 826, 07 грн. - заборгованість за відсотками; 27 846, 05 грн. - пеня за прострочений основний борг; 59789,61 грн. - пеня за прострочені відсотки.

З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що позивач просив стягнути з відповідачки

47 945, 02 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу, які нарахована за період з червня 2017р. по червень 2020р.

39 166, 50 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків, які нараховані за період з червня 2017р. по червень 2020р.;

17 466, 28 грн. - 3 % річних по простроченому основному боргу; які нараховані за період з 15.07.2017р. по 15.07.2020р.;

14 268, 30 грн. - 3 % річних по прострочених відсотках, які нараховані за період з 15.07.2017р. по 15.07.2020р. (а.с. 113-114)

Судом встановлено, що Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 вересня 2009р. (справа №2-3941/09), яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» була стягнута заборгованість за тілом кредиту в розмірі 186 849,94грн., прострочену суму тіла кредиту в розмірі 7 574,30 грн., проценти за користування кредитом в розмірі 35 395,76грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 . При цьому, звернення до суду з позовом у вигляді стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки або стягнення суми заборгованості є правом кредитора, який на власний розсуд обирає кредитор з метою захисту свого порушеного права.

Правові підстави ухваленого рішення.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язанням, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження 14-154цс18), наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язанням відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені.

Звернувшись із позовом до суду про стягнення заборгованості, який рішення суду було задоволено, АТ «Ощадбанк» змінив умови основного зобов`язанням щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Отже в даному випадку позивач мав можливість на стягнення коштів, відповідно до змісту ст.. 625 ЦК України, а саме суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивач просив стягнути з відповідачки

47 945, 02 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу, які нарахована за період з червня 2017р. по червень 2020р.

39 166, 50 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків, які нараховані за період з червня 2017р. по червень 2020р.;

17 466, 28 грн. - 3 % річних по простроченому основному боргу; які нараховані за період з 15.07.2017р. по 15.07.2020р.;

14 268, 30 грн. - 3 % річних по прострочених відсотках, які нараховані за період з 15.07.2017р. по 15.07.2020р.

Суд вважає, що вищевказані позовні вимоги не можуть задоволенні з наступних підстав.

Так представник відповідача просив застосувати до даних правовідносин строки позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно стягнення 3%, інфляційних витрат тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язанням. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як зазначалося вище, сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов`язань за щомісячним погашенням платежів.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язанням, тобто строку виконання зобов`язанням в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язанням та зумовлює перебіг позовної давності.

Як було встановлено судом та зазначено вище в цьому рішенні, у зв`язку з порушенням боржником ОСОБА_1 виконання зобов`язанням за кредитним договором, Банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, що знайшло своє підтвердження у рішенні суду (справа №2-3941/09) стягненням всієї суми боргу по кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, АТ «Ощадбанк» відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінило строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами Банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з дня ухваленням судом рішення суду, тобто з 17 вересня 2009р. та закінчується 17 вересня 2012р..

З первісними позовними вимогами позивач звернувся у 29.08.2014р. , тобто з пропуском строку позовної давності.

Встановлені судом обставини вказують на те, що позивачем було пропущено строк позовної давності на звернення до суду з позовними вимогами про стягнення 3% річних та індексу інфляції, які є додатковими вимогами.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,12,258,259,263-265,268,274-279ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме:

47 945, 02 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу; 39 166, 50 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків; 17 466, 28 грн. - 3 % річних по простроченому основному боргу; 14 268, 30 грн. - 3 % річних по прострочених відсотках залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Копію повного тексту рішення сторони мають можливість отримати у п`ятиденний строк з дати проголошення.

Суддя

Повний текст рішення складено та підписано 04.12.2020