КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2540/19
Провадження № 2/488/289/20 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

12.02.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тузова Р.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

та відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Якушева О.І., про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві помер її чоловік ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку, з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповіту не залишив. Спадкоємицею першої черги за законом є позивач, як дружина, яка спадщину прийняла, вступивши фактично в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Сумісних дітей подружжя не мало.

07.05.2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Козленок С.І. на предмет оформлення спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_5 .

Приватним нотаріусом було рекомендовано позивачу звернутися до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори та до адвоката з метою оформлення заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і звернення з даною заявою до суду.

Дана рекомендація була мотивована тим, що спадкодавець ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації 06.11.2018 року, у зв`язку із смертю. Позивач ОСОБА_1 та її син, від першого шлюбу, ОСОБА_6 , були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, позивач разом із своїм сином за місцем своєї реєстрації не проживали, а, з серпня 2003 року, постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , як одна родинна, вели спільне господарство.

11.05.2019 року позивачем був укладений договір з адвокатом Березюк О.С. про надання правової допомоги по оформленню заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини для звернення до суду. Проте, зібрати усі необхідні документи позивач не встигла.

29.05.2019 року їй стало відомо, що відповідач по справі, ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою спадкодавця, та власницею іншої частини житлового будинку АДРЕСА_1 , 28.05.2019 року у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Якушевої О.І. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті брата ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом, як спадкоємиця другої черги.

05.06.2019 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Якушевої О.І. на предмет роз`яснення по вищезазначеним обставинам.

Нотаріусом було надано позивачу роз`яснення, в якому зазначалося, що у Єдиному спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа за N30/2019, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_5 , та вже видане Свідоцтво про право на спадщину за законом не на її користь, а тому нотаріус немає можливості оформити на її ім`я спадщину. Крім того, нотаріусом було зазначено, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті її чоловіка та не надала доказів її постійного проживання разом із спадкодавцем на час його смерті.

На підставі вищевикладеного, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд:

- встановити юридичний факт - факт постійного проживання її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, в житловому будинку АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.05.2019 року, видане приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Якушевою Оленою Іванівною на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване в реєстрі за № 612, на Ѕ частку житлового будинку літ. "А" загальною площею 107,60 кв.м., житловою площею 54,30 кв. м з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за нею - ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частку житлового будинку літ. "А" загальною площею 107,60 кв.м., житловою площею 54,30 кв. м з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві.

В судовому засіданні позивач та її представник, вимоги, викладені у позові, підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Представник третьої особи приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Якушева О.І. надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши і оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві помер чоловік позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.21).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку, з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана частка житлового будинку належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер : 399, виданого 23.03.2017 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок С.І., зареєстрованого 23.03.2017 р. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.30-32).

Інша частка житлового будинку, з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належить відповідачу по справі ОСОБА_3 , рідній сестрі спадкодавця, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер : 399, виданого 23.03.2017 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок С.І., спадкова справа № 24/2017 (а.с.30).

Спадкодавець ОСОБА_5 з 03.09.1991 року був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації 06.11.2018 року, у зв`язку із смертю. Разом з ним, без реєстрації місця проживання, однією сім`єю, проживала позивач ОСОБА_1 та її син від першого шлюбу ОСОБА_6 , що підтверджується актами про проживання (а.с.25-29). Сумісних дітей подружжя не мало.

Згідно свідоцтва про одруження, виданого 25.11.1995 року серія НОМЕР_1 Корабельним районним відділом ЗАГС м. Миколаєва, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували у шлюбі, який було зареєстровано 25.11.1995 р., вказаним відділом ЗАГС (а.с.22).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч.1 ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з наведеної норми закону, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом відповідно до положення ст. 1261 ЦК України.

При зверненні позивача до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Козленок С.І. на предмет оформлення спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , нотаріусом було роз`яснено, що ОСОБА_1 не надано доказів про постійне проживання її зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину, відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, їй необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки позивач не була зареєстрована з спадкодавцем за однією адресою.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Разом з тим, аналізуючи норми статей 1262, 1258 ЦК України, які зазначають, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу, суд виходить з того, що відповідач по справі ОСОБА_3 є рідною сестрою спадкодавця та власницею іншої частки житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому остання зареєстрована і має право на спадкування за законом, відповідно до ст. 1262 цього Кодексу.

З огляду на викладене, позивач була вимушена звернутися до суду із позовною заявою за правилами позовного провадження про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки встановлення даного факту може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У відповідності до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на положення наведеної норми Закону, Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі № 633/344/16-ц.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Таким чином, аналізуючи надані позивачем докази, приймаючи до уваги їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та беручи до уваги ту обставину, що позивач позбавлений можливості у досудовому порядку вирішити заявлене питання, а встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для позивача юридичне значення і необхідне для оформлення права на 1/2 частку житлового будинку літ. "А" загальною площею 107,60 кв.м., житловою площею 54,30 кв. м, з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, а тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2019 року, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Якушевою Оленою Іванівною на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого в реєстрі за № 612, на Ѕ частку житлового будинку літ. "А" загальною площею 107,60 кв.м., житловою площею 54,30 кв. м з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку успадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно частинам 1 та 10 статті 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі - ОСОБА_3 прийняла спадщину після свого брата ОСОБА_5 та 28.05.2019 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер : 612, видане приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Якушевою О.І., на 1/2 частку житлового будинку, з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.33, 35, 93-94).

Таким чином, судом встановлено, що при видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом не було враховано, що відповідач відноситься до другої черги спадкоємців за законом, та яка не мала право на спадкування, а право позивача, як спадкоємця першої черги за законом, не було враховано, оскільки остання від спадщини не відмовлялася, відповідно до положень ст.ст. 1268, 1270, 1273 ЦК України.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання Свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер : 612, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Якушевою О.І., на 1/2 частку житлового будинку, з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_5 , недійсним, підлягають задоволенню.

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ГК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/2 частку житлового будинку, з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як надані позивачем докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, та беручи до уваги ту обставину, що позивач є спадкоємицею першої черги за законом, та доведений факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та те, що остання є такою, що прийняла спадщину, вступивши фактично в управління та володіння спадковим майном, вказують на те, що спадкові права позивача підлягають судовому захисту, враховуючи фактичні обставини даної справи, та те, що вона позбавлена права захистити відповідні права у позасудовому порядку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог п.п. 1,5 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права власності.

Доказів, які спростовують висновки суду, судовим розглядом не здобуто.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Встановити юридичний факт - факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, в житловому будинку АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.05.2019 року, видане приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Якушевою Оленою Іванівною на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване в реєстрі за № 612, на Ѕ частку житлового будинку літ. "А" загальною площею 107,60 кв.м., житловою площею 54,30 кв. м, з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частку житлового будинку літ. "А" загальною площею 107,60 кв.м., житловою площею 54,30 кв. м, з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , фактична адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Якушева О.І., адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя Л.І. Селіщева