Провадження № 2/127/3980/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький), про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим позовом та вказував, що з червня 2017 року він спільно з ОСОБА_1 проживають однією сім`єю, хоча остання перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Позивач вказує, що навесні 2018 року ОСОБА_1 завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_4 . Однак, зважаючи, що ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі батьком дитини записаний ОСОБА_3 . Наразі вказує, що саме він є батьком дитини, а тому просить його визнати батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та виключити з актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 15 березня 2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, відомості про ОСОБА_3 , як батька.

Відповідачі своїм правом на відзив не скористалися.

Третя особа своїх пояснень щодо позовних вимог не надала.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2020 року( без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) витребувано з КНП «Гніванської міської лікарні» копію індивідуальної картки вагітної та породілі ОСОБА_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2020 року (без винесення окремого процесуального документа із занесення до протоколу судового засідання) задоволено клопотання про виклик свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2020 року витребувано в Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби інформацію про перетин кордону ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, в засідання,яке було призначене на 02 березня 2020 року не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести у його відсутність

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнала, пояснила, що дійсно з червня 2017 року вони спільно проживають з ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4 є його донькою. Її чоловік ОСОБА_3 ще з грудня 2017 року виїхав на роботу за кордон.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку визначеному чинним законодавством.

Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, на адресу суду надана заява про розгляд справи у відсутність їх представника, при розгляді справи покладаються на думку суду.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які є сусідами позивача, показали, що дійсно з літа 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають однією сім`єю, на час вагітності останньої також проживали разом, вели спільне господарство, в кінці 2018 року ОСОБА_1 народила доньку. Позивач забирав їх з пологово будинку, піклується про них, до дитини відноситься як до своєї рідної дитини.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як установлено судом 17 серпня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 31 від 17 серпня 2015 року, що підтверджується копією повторного Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20 листопада 2015 року.

ОСОБА_1 після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

З червня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , наданими в судовому засіданні, а також довідкою виконавчого комітету Гніванської міської ради Вінницької області від 20 серпня 2019 року за №1092.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьками якого записаний ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , актовий запис про народження №866, складений 15 березня 2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 15 березня 2019 року).

Згідно індивідуальної картки вагітної та породілі ОСОБА_1 від 20 серпня 2018 року чоловіком вказаний ОСОБА_2 .

За даними Головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України від 19 лютого 2020 року за №0.184-5822/0/15-20-Вих ОСОБА_3 виїхав за межі України 21 грудня 2017 року, в`їхав 31 липня 2018 року та 24 серпня 2018 року знову виїхав за межі України.

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

За приписами ч. 1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст.129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Так, законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 9 вказаної вище постанови Верховного Суду України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Як установлено судом позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 проживають з червня 2017 року однією сім`єю, з ОСОБА_3 остання проживають окремо один від одного тривалий час та не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, ОСОБА_3 з грудня 2017 року перебуває за межами України.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що з червня 2017 року подружжя ОСОБА_1 однією сім`єю не проживали. Із пояснень ОСОБА_1 слідує, що вона визнає батьківство ОСОБА_2 відносно народженої нею ІНФОРМАЦІЯ_1 доньки ОСОБА_4 та не визнає батьківство її чоловіка, відповідача по справі ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Отже саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним.

Європейський суд з прав людини у справі "Савіни проти України" (заява N 39948/06 від 18 грудня 2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наданими доказами підтверджують те, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , тому позовні вимоги про визнання його батьківства щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження №866, складений 15 березня 2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як вказувалося, в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п. 2.16.4. Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Оскільки, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання батьківства ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої ОСОБА_1 , підлягають й задоволенню вимоги щодо виключення з актового запису про народження дитини відомості про ОСОБА_3 , як батька.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно о ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.128, 129, 134 СК України, ст.4,12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження №866, складений 15 березня 2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Виключити з актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 15 березня 2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, відомості про ОСОБА_3 , як батька.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 по 384,20 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький), 21009, м.Вінниця, вул.Замостянська, 26, .

Повний текст рішення складений 10.03.2020.

Суддя: