Справа 431/4045/20
Провадження 2/431/908/20
16 листопада 2020 року Старобільський районний суд Луганської області
В складі: головуючого - судді Ткач О.В.,
за участю секретаря с/з: Кустової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон та виготовлення проїзного документу без згоди батька,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон та виготовлення проїзного документу без згоди батька. В обґрунтування позову, посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинилися та вже декілька років вони не мешкають однією родиною. Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає та не цікавиться її потребами. Дитина потребує тривалого медичного лікування, її лікування є можливим у спеціальній клініці за кордоном, але відповідач відмовляється надати дозвіл на виїзд дитини за кордон без пояснення будь-яких причин цього, на підставі чого позивач вимушена звернутися до суду.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, у своєму позові вказала про розгляд справи у її відсутність (а.с. 3).
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання повторно не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному сайті «Судова влада Україна» (а.с. 14, 16).
16 листопада 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.02.2008 р. (а.с. 9).
Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).
Судом встановлено, що відповідач не займається вихованням дитини, не приймає участь у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини.
Згідно із ст. 10 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-Х11 і набула чинності для України 27.09.1991 року), держави-учасниці зобов`язалися поважати право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені Законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (orderpublic), здоров`я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися в першу чергу максимальним забезпеченням інтересів дітей.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. У відповідності до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років має право на вільний самостійний виїзд.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України, визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України від 21.01.2014 року № 3857-Х1, Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадян України», Правилами оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 року № 231 ( із змінами).
Правила перетинання державного кордону громадянами України затверджені постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 із змінами та доповненнями, передбачають, що перетинання держаного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків або в супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку у цій держави, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини і він відсутній у пункті пропуску; коли в паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16 річного віку, або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України, чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном; 3) у разі пред`явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій; свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішенні суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої ВДВС із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 СК України (під час виїзду за кордон у супроводі одинокої матері).
Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлений певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає що позовні вимоги позивача слід задовольнити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 282 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст.ст. 3, 10 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст.ст. 7, 159 СК України, ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон та виготовлення проїзного документу без згоди батька - задовольнити.
Надати дозвіл дитині - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виїзд за межі держави Україна до Ізраїлю, Туреччини, Єгипту та Російської Федерації, а також на виїзд через лінію розмежування до зони проведення антитерористичної операції та Операції об`єднаних сил на території Луганської та Донецької області, разом з її матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 , до повноліття дитини.
Дозволити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без згоди батька - ОСОБА_2 оформлювати документи для виїзду або супроводу за кордон дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до повноліття дитини
Заочне рішення може бути переглянуто Старобільським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, або не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. В. Ткач