КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження:
№ 22-ц/824/3486/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020року місто Київ

справа № 753/7166/19

Київський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою позивача Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Сирбул О.Ф., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року позивач ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

В обґрунтування позову зазначав, що ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» уклав з ОСОБА_1 договір про користування електричною енергією № 1 від 04 січня 2016 року, відповідно до якого позивач на платній основі постачає відповідачу електричну енергію в помешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказував, що під час підписання вказаного договору, ПАТ «Київенерго» був складений акт-звіряння №1/1 від 04 січня 2016 року, відповідно до якого заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію перед ПАТ «Київенерго» станом на 04 січня 2016 року становила 50 205,53 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, вже станом на 01 листопада 2017 року заборгованість відповідача за спожиту електроенергію становила 53 913,49 грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 53 913,49 грн., а також 3% річних та інфляційну складову боргу у розмірі 14 503,44 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2019 року у задоволенні позову ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що непридатність приладу обліку є підставою, для відмови у задоволенні позову, не врахувавши, що лічильник №0126645 визнано не придатним для подальшої експлуатації, у зв`язку із тим, що він міг по факту враховувати більше кількість спожитої електроенергії, ніж спожито на величину похибки лише на 2,5% від фактичного споживання.

Вказував на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що станом на 06 лютого 2015 року на показаннях нового лічильника №0180025 зафіксовано 002165 кВт/год спожитої електричної енергії. Тобто за період з 17 січня 2015 року (встановлено новий лічильник на показаннях 000003 кВт) по 06 лютого 2015 року відповідач спожив 2 162 кВт/год, що цілком відповідає тому середньому споживанню, який розраховував попередній лічильник, оскільки за 29 місяців роботи (з 17 липня 2012 року по 17 січня 2015 року), попередній лічильник № 0126645 нарахував 65 457 кВт/год, по 2 257 кВт/год за місяць споживання електричної енергії.

Стверджував, що посилання суду на те, що при розрахунку заборгованості відповідача, позивачем не враховано споживання по відновленому обліку, є необґрунтовані, оскільки в протоколі №160 від 16 квітня 2015 року вказано, зокрема - споживання по відновленому обліку (після заміни лічильника 17 січня 2015 року) становить 3437кВт/г в місяць.

Також зазначав, що відповідач вказував показники лічильника не за реальне споживання, адже зазначення в квитанціях 4-х знаків показників лічильника замість 5-ти суттєво занижує вартість реально спожитої електроенергії.

Крім того, посилався на те, що суд не урахував наданий позивачем Акт-звіряння від 30 травня 2015 року, який підписано відповідачем без зауважень, та в якому зазначено про наявність заборгованості у відповідача за спожиту електроенергію у розмірі 45 930,75 грн., а лише прийнявши до уваги акт від 04 січня 2016 року, в якому відповідач не погоджується із заборгованістю у розмірі 45 930,75 грн.

06 лютого 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в якому остання просила у задоволенні апеляційної скарги ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» відмовити, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2019 року залишити без змін. Зазначала, що позивач не надав суду доказів щодо технічних характеристик лічильника №0126645 типу НІК 2303 АП2Т, придатність якого встановлювалась під час експертизи, зокрема, паспорту лічильника, який знаходиться у позивача, що свідчить на безпідставність посилання позивача на клас точності лічильника -1,0. Вказувала, що цілком обґрунтованим є висновок суду про те, що розрахунок використаної електричної енергії за період з 2012 по 2015 роки повинен бути виконаний або по відновленому обліку або по обліку періоду до встановлення непридатного до використання лічильника, оскільки об`єктивно встановити коли саме лічильник став непридатним неможливо. Посилалася на те, що доводи апеляційної скарги про ненадання судом належної оцінки тому факту, що за період з 17 січня 2015 року (встановлено новий лічильник на показаннях 000003 кВт) по 06 лютого 2015 року відповідач спожив 2 162 кВт/год, не свідчать про неналежне виконання відповідачем зобов`язань та не підтверджують наявність у відповідача заборгованості по оплаті спожитої електроенергії. При цьому на підтвердження належної оплати за електроенергію відповідачем було надано суду копії квитанцій про оплату за спожиту електроенергію. Вважала, що суд обґрунтовано прийняв до уваги незгоду відповідача із позовом та його заперечення щодо правомірності обрахування позивачем середньодобового обсягу споживання електричної енергії на підставі показів обліку електроенергії отриманих позивачем за допомогою автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії (АСКОЕ). Крім того, звертала увагу суду, на те, що за період з січня 2012 року по грудень 2014 року позивач жодного разу не здійснював контрольне знімання показань лічильника. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач чинив перешкоди у доступі до засобу обліку чи зняття показів, а тому позивач мав можливість виявити неточності показів засобу обліку, у випадку надання позивачем некоректних показників.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не грунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджено певними засобами доказування, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Відносини між споживачами та енергопостачальниками регулюються статтею 714 ЦК України та Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (чиннимина час виникнення спірних відносин), і є обов'язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

На підставі п.1-4 ст.26, ст.27 Закону, п.п.11, 42, 48 ПКЕЕН споживачі зобов`язані додержуватись вимог нормативно-технічних документів та Договору про користування електричною енергією.

Відповідно до п.3 ПКЕЕН споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією. (додаток 1) і укладається на три роки.

Згідно з ст.630 ЦК України договір є обов`язковимдля виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

З матеріалів справи вбачається, що у 2006 році між АЕК «Київенерго» та ОСОБА_1 підписано договір про користування електричною енергією №140201-135-1, відповідно до умов якого енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати споживачу за адресою: АДРЕСА_2 .

17 липня 2012 року на об`єкті відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , був встановлений лічильник НІК 2303 АП2Т 1140 №0126645. Показники лічильника становили 000004 кВт.

15 грудня 2014 року зареєстровано заявку споживача на технічну перевірку лічильника, який враховує кількість спожитої електроенергії у будинку ОСОБА_1

26 грудня 2014 року проведено технічну перевірку трифазного лічильника типу НІК2303 АП2Т №0126645, під час якої зауважень щодо роботи лічильника та схеми підключення лічильника не виявлено. Показники спожитої електроенергії становили 062568 кВт.

09 січня 2015 року отримано та оформлено заявку споживача на проведення експертизи лічильника.

17 січня 2015 року встановлено новий лічильник №0180025 на показаннях 000003 кВт/год.

27 січня 2015 року проведено експертизу лічильника типу НІК 2303 АП2Т №0126645 та складено акт №138, в якому зазначено, що візуальних ознак втручання не виявлено, метрологічні параметри не відповідають класу точності.

30 квітня 2015 року між ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією №1, згідно з яким Енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 19,700кВт електроустановок споживача, гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

04 січня 2016 року між ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією №1, відповідно до умов якого Енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 19,700кВт електроустановок споживача, гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Згідно з п.11 вказаного договору, споживач електричної енергії зобов`язується, зокрема, невідкладно письмово повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору.

Відповідно до п.13 договору, енергопостачальник зобов`язується, зокрема, проводити не менш як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у споживача відповідно до затверджених графіків.

Пунктом 16 договору визначено, що оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку, знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Розрахунком періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця.

Відповідно до п.п.19, 21 ПКЕЕН №1357 розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Знімання показів засобів обліку проводиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

Відповідно до п.20 зазначених Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Під час підписання договору, був складений акт-звіряння №1/1 від 04 січня 2016 року, відповідно до якого заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію перед позивачем станом на 04 січня 2016 року становила 50 205,53 грн. Акт підписаний відповідачем та містить зауваження останнього про те, що він не згодний з боргом 45 930,75 грн., який обліковується за відповідачем станом на 29 квітня 2015 року.

Вказана заборгованість виникла за показаннями електролічильника №0126645 типу НІК 2303 АП2Т, який згідно Акту №138 від 27 січня 2015 року про проведення експертизи лічильника електроенергії, було визнано непридатним для подальшої експлуатації через невідповідність точності метрологічних параметрів. Зазначеним актом було зафіксовано цілісність пломб лічильника та упаковки лічильника, не встановлено ознак втручання в його роботу сторонніх осіб. Під час знімання лічильника №0126645 типу НІК 2303 АП2Т для проведення експертизи його показники становили 065457 кВт-год, що підтверджується актом повідомлення про направлення на експертизу лічильника електроенергії.

З Акту №1/1 від 28 січня 2015 року вбачається, за період з 15 серпня 2006 року по 17 січня 2015 року у відповідача відсутня заборгованість за спожиту електроенергію, та міститься переплата у розмірі 805,72 грн.

Згідно протоколу №160 від 16 квітня 2015 року засідання комісії з проведення коригувань корисного відпуску побутовим споживачам електроенергії вбачається наступне: «виконати перерахунок за період з 22 листопада 2014 року (дата контрольного зняття показань) по 17 січня 2015 (дата заміни лічильника) за величиною середньомісячного споживання, визначеного на підставі п.33 ПКЕЕН. Величина середньомісячного споживання становить 2302 кВт/год.».

З викладеного вбачається, що для розрахунку середньомісячного споживання у розмірі 2302 кВт/год був взятий період з 01 грудня 2013 року до 01 грудня 2014 року на підставі зібраних відповідачем за допомогою системи АСКОЕ показань лічильника, визнаного не придатним для експлуатації.

Разом з тим, умовами договору на постачання електричної енергії укладеного між ПАТ «Київенерго» та ОСОБА_1 , який діяв під час встановлення несправного лічильника №0126645 типу НІК 2303 ВП2Т не передбачено можливості здійснення обліку електроенергії за допомогою автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії (АСКОЕ).

Відповідно до п.38 Правил, енергопостачальник зобов`язаний проводити не менше як один раз на місяць контрольне знімання показань приладів обліку у споживача відповідно до затверджених графіків.

Доказів того, що на виконання умов договору та Правил, енергопостачальник здійснював контрольне знімання показань приладів обліку у відповідача за період з січня 2012 року по грудень 2014 року матеріали справи не містять.

Як вбачається з матеріалів справи, дійсно відповідач використовував електроенергію і сплачував за неї не в повному обсязі, що підтверджується показниками лічильника, оскільки останній зазначав лише 4 цифри, замість 5.

Колегія суддів погоджується з доводами ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про те, що відповідач невірно зазначав показники лічильника.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що порушення умов договору було допущено обома сторонами договору, оскільки позивач не звіряв кожні 6 місяців фактичні показники лічильника із тими, що надавав споживач, в свою чергу споживач, в порушення умов договору подавав неправдиві дані про обсяг спожитої електричної енергії.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що позивачем у розрахунку заборгованості визначено станом на 04 січня 2016 року заборгованість у розмірі 50 205,53 грн., при цьому доказів на підтвердження наявності у відповідача станом на 29 квітня 2015 року заборгованості саме у розмірі 45 930,75 грн. надано не було, тому колегія суддів приходить до висновку, про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем за спожиту електроенергію станом на 04 січня 2016 року у розмірі 4 274,58 грн. (50205,33 грн. - 45 930,75 грн.)

Як вбачається з копії особової картки споживача ОСОБА_1 у 2016 році позивачем нараховано та відповідно відповідачем сплачено:

січень нараховано - 1593,65 грн., сплачено - 4 274,78 грн., заборгованість становить 1 593,45 грн. (1593,65-4274,78+4274,58);

лютий нараховано - 443,46 грн., сплачено -1593,65 грн., заборгованість становить 443,26 грн. (443,46-1593,65+1593,45);

березень нараховано - 591,95 грн., сплачено -1258,00 грн., заборгованість відсутня, переплата 222,79 грн. (591,95-1258,00+443,26);

квітень нараховано - 573,14 грн., сплачено - 1154,00 грн., заборгованість відсутня, переплата 803,65 грн.;

травень нараховано - 1303,55 грн., сплачено - 362,00 грн., заборгованість становить 137,90 грн., (1303,55-362,00-803,65),

червень нараховано - 1252,07 грн., сплачено - 147,00, заборгованість становить 1247,97 грн. (1252,07-147,00+137,90 грн.);

липень нараховано - 1304,62 грн., сплачено - 154,00 грн., заборгованість становить 2398,59 грн. (1304,62 грн. - 154,00 + 125047,97);

серпень нараховано 750,94 грн., сплачено - 89,00 грн., заборгованість становить 3060,53 грн. (750,94-89,00+2398,59 грн.);

вересень нараховано - 2133,14 грн., сплачено - 108,00 грн., заборгованість становить 5085,67 грн. (2133,14-108+3060,53 грн.);

жовтень нараховано - 1062,08 грн., сплачено - 214,55 грн., заборгованість становить 5933,20 грн. (1062,08 - 214,55+ 5085,67)

листопада нараховано - 1027,44 грн., сплачено - 1577,00 грн., заборгованість становить 5383,64 грн. (1027,44-1577,00+5933,20)

грудень нараховано - 1062,08 грн., сплачено - 1900,00 грн., заборгованість становить 4545,72 грн. (1062,08-1900+5383,64)

У 2017 році позивачем нараховано та відповідно відповідачем сплачено:

січень нараховано - 1062,08 грн., сплачено - 2051,00 грн., заборгованість становить 3556,80 грн. (1062,08 - 2051,00 + 4545,72)

лютий нараховано - 958,90 грн., сплачено - 2085,00 грн., заборгованість становить 2430,70 грн. (958,90 - 2085+3556,80)

березень нараховано - 1338,75 грн., сплачено - 1721,00 грн., заборгованість становить 2048,45 грн. (1338,75-1721,00+2430,70)

квітень нараховано - 1295,10 грн., сплачено - 1375,00 грн., заборгованість становить 1968,55 грн. (1295,10-1375,00+2048,45)

травень нараховано 2433,48 грн., сплачено - 721,80 грн., заборгованість становить 3658,23 грн. (2411,48-721,80+1968,55)

червень нараховано 2352,00 грн., сплачено - 337,00 грн., заборгованість становить 5673,30 грн. (2352,00-337,00+3658,23)

липень нараховано - 1926,96 грн., сплачено - 301,00 грн., заборгованість становить 7299,26 грн. (1926,96-301+5673,30)

серпень нараховано - 189,54 грн., сплачено 281,65 грн., заборгованість становить 7207,15 грн. (189,54-281,65+7299,26)

вересень нараховано - 482,79 грн., сплачено 175,00 грн., заборгованість становить 7514,94 (482,79-175,00+7207,15)

жовтень нараховано - 1093,95 грн., сплачено 200,00 грн., заборгованість становить 8408,89 грн. (1093,95-200+7514,94)

листопад нараховано 0,00 грн. сплачено - 443,28 грн., заборгованість становить 7965,61 грн. (8408,89-443,28 грн.)

Таким чином, заборгованість відповідача станом на 01 листопада 2017 становить 7965,61 грн.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вищезазначених норм процесуального права, позивач не надав доказів на спростування наявності в нього боргу, тому колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 7 965,61 грн. за спожиту відповідачем та не оплачену електроенергію на користь позивача.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач не виконував належним чином умови договору, не в повній мірі оплачував спожиту електроенергію, тому вимоги позивача про сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, ґрунтуються на нормах права.

Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: сума боргу х 3% : 365 х кількість днів прострочки та становить: січень 2016 року - 4,06 грн. (1593,45 грн. х 3% : 365 х 31); лютий 2016 року - 1,06 грн. (443,26 грн. х 3% : 365 х 29); березень та квітень 2016 року - 3% річних не нараховується, оскільки відсутня заборгованість; травень 2016 року - 0,35 грн. (137,90 грн. х 3% : 365 х 31); червень 2016 року - 3,08 грн. (1247,97 грн. х 3% : 365 х 30); липень 2016 року - 6,11 грн. (2398,59 грн. х 3% : 365 х 31); серпень 2016 року - 7,80 грн. (3060,53 грн. х 3% : 365 х 31); вересень 2016 року - 12,54 грн. (5085,67 грн. х 3% : 365 х 30); жовтень 2016 року - 15,21 грн. (5933,20 грн. х 3% : 365 х 31); листопад 2016 року - 13,27 грн. (5383,64 грн. х 3% : 365 х 30); грудень 2016 року - 11,58 грн. (4545,72 грн. х 3% : 365 х 31); січень 2017 року - 9,06 грн. (3556,80 грн. х 3% :365 х 31); лютий 2017 року - 5,59 грн. (2430,70 грн. х 3% : 365 х 28); березень 2017 року - 5,22 грн. (2048,45 грн. х 3% : 365 х 31); квітень 2017 року - 4,85 грн. (1968,55 грн. х 3% : 365 х 30); травень 2017 року - 9,32 грн. (3658,23 грн. х 3% : 365 х 31); червень 2017 року - 13,99 грн. (5673,30 грн. х 3% : 365 х 30); липень 2017 року - 18,60 грн. (7299,26 грн. х 3% : 365 х 31); серпень 2017 року - 18,36 грн. (7207,15 грн. х 3% : 365 х 31); вересень 2017 року - 18,53 грн. (7514,94 грн. х 3% : 365 х 30); жовтень 2017 року - 21,43 грн. (8408,89 грн. х 3% : 365 х 31); листопад 2017 року - 19,64 грн. (7965,61 грн. х 3% : 365 х 30)

Загальний розмір 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку з простроченням оплати за спожиту електроенергію становить 219,65 грн.

Інфляційна складова боргу розраховується за формулою: (сума боргу х індекс інфляції%) - сума боргу, і становить 1005,36 грн.: січень 2016 року - 14,34 грн. (1593,45 грн. х 100,9%) - 1593,45 грн.); лютий 2016 року - не нараховується, оскільки індекс інфляції становив 99,6 %); березень та квітень 2016 року - не нараховується, оскільки відсутня заборгованість; травень 2016 року - 4,88 грн. (443,26 грн. х 101,1% ) - 443,26); червень 2016 року - не нараховується, оскільки індекс інфляції становив 99,8%; липень 2016 року - не нараховується, оскільки індекс інфляції становив 99,9%; серпень 2016 року - не нараховується, оскільки індекс інфляції становив 99,7%; вересень 2016 року - 91,54 грн. (5085,67 грн. х 101,8%) - 5085,67); жовтень 2016 року - 166,13 грн. (5933,20 грн. х 102,8%) -5933,20); листопад 2016 року - 96,91 грн. (5383,64 грн. х 101,8%) - 5383,64); грудень 2016 року - 40,91 грн. (4545,72 грн. х 100,9%) - 4545,72); січень 2017 року - 35,92 грн. (3556,80 грн. х 101,1%) - 3556,80); лютий 2017 року - 24,31 грн. (2430,70 грн. х 101,0%) - 2430,70); березень 2017 року - 36,87 грн. (2048,45 грн. х 101,8%) - 2048,45); квітень 2017 року - 17,72 грн. (1968,55 грн. х 100,9%) - 1968,55); травень 2017 року - 47,56 грн. (3658,23 грн. х 101,3%) - 3658,23); червень 2017 року - 90,77 грн. (5673,30 грн. х 101,6%) - 5673,30); липень 2017 року - 14,60 грн. (7299,26 грн. х 100,2%) - 7299,26); серпень 2017 року - не нараховується, оскільки індекс інфляції становив 99,6 %); вересень 2017 року - 150,30 грн. (7514,94 грн. х 102,0%) - 7514,94); жовтень 2017 року - 100,91 грн. (8408,89 грн. х 101,2%) - 8408,89); листопад 2017 року - 71,69 грн. (7965,61 грн. х 100,9%) -7965,61).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем доведено позовні вимоги частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 7965,61 грн., три відсотки річних у розмірі 219,65 грн., та інфляційну складову боргу у розмірі 1005,36 грн.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позовна давність переривається у разі пред`явленняособою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Київенерго» звертався до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

14 грудня 2017 року Дарницьким районним судом міста Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Київенерго» боргу за спожиту електроенергію в сумі 53247,14 коп., інфляційну складову боргу та три відсотки річних в сумі 14503,44 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 червня 2018 року судовий наказ Дарницького районного суду міста Києва у справі № 753/22563/17 від 14 грудня 2017 року за заявою ПрАТ «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію скасовано.

Судовий наказ відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи, що судовий захист позивача на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, то подання ПрАТ «Київенерго» заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває позовну давність.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк для звернення до суду з даним позовом, так як, звернувшись в грудні 2017 року до суду з заявою про видачу судового наказу, отримавши такий наказ 14 грудня 2017 року, ПрАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електомережі» перервало строк позовної давності і перебіг цього строку розпочався заново. З даним позовом до суду позивач звернувся 03 квітня 2019 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга та позовна заява підлягають задоволенню частково на загальну суму 9 190,62, що становить 13,5% від заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 648,24 грн. пропорційно до задоволених вимог (259,24 грн. за подання позовної заяви та 389,00 грн. за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційнийсуд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове.

Позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», місцезнаходження: місто Київ, вул. Новокостянтинівська, 20, заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 7965 грн. 61 коп., три відсотки річних у розмірі 219 грн. 65 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 1005 грн. 36 коп. та судові витрати у розмірі 648 грн. 24 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: