РІШЕННЯ

іменем України

05 березня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі: головуючого - судді Попової О.М., за участі секретаря судового засідання Філіпенко А.С., представника позивача - Гребенара О.В. в режимі відеоконференції, відповідача ОСОБА_1 в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 426/21505/17 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Сорокинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 55_097 від 03.07.2012 року. Відповідно до Договору Банк зобов`язався надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 30 000,00 грн., а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 30,0 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Кредит був наданий готівкою одноразово строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 02.07.2015 на споживчі цілі. Згідно кредитного договору позичальник зобов`язаний проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 857,14 грн. щомісячно та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, не пізніше останнього робочого дня місяця, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останній платіж в рахунок погашення Кредиту та сплати нарахованих Банком процентів здійснити не пізніше 02.07.2015. Банк свої обов`язки, передбачені Кредитним договором виконав повністю та належним чином. Відповідачем порушені умови Кредитного договору, а саме: не виконав зобов`язання щодо погашення Кредиту та своєчасної сплати процентів за користування Кредитом. У зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору в частині своєчасної сплати основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, на його адресу було направлено вимогу про повернення кредиту за кредитним договором, якою повідомлено про наявність заборгованості за кредитом, необхідність погашення суми заборгованості згідно з рекомендаціями УДППЗ «Укрпошта» «до запитання».

В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором, між АТ «Ощадбанк» з ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 55_097 від 03.07.2012 та з ОСОБА_3 . Договір поруки № 55_097 від 03.07.2012.

За договорами поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Поручитель відповідає по зобов`язаннях за кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання за кредитним договором не будуть виконані повністю.

Поручителям також були направлено вимоги про повернення кредиту за кредитним договором, якою повідомлено про наявність заборгованості за кредитом, необхідність погашення суми заборгованості згідно з рекомендаціями УДППЗ «Укрпошта» «до запитання».

На сьогоднішній день вимоги Банку не задоволено, заборгованість позичальником та поручителем не погашено.

Таким чином, станом на 06.11.2017 р., в результаті невжиття відповідачами заходів щодо погашення боргу перед позивачем, наявна заборгованість за кредитним договором № 55_097 від 03.07.2012 року, яка складає 20204,93 грн., у тому числі:

- борг за кредитом 8883,77 грн.;

- відсотки за користування кредитом з 02.07.2014 по 06.11.2017 в розмірі 2889,16 грн.;

- інфляційні втрати банку з вересня 2014 року по вересень 2017 року за прострочення сплати кредиту та процентів в розмірі 7455,24 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати боргу за кредитом та процентів за користування Кредитом з 01.07.2014 по 05.11.2017 в розмірі 976,76 грн.

Просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 55_097 від 03.07.2012 року, яка станом на 06.11.2017 складає 20204,93 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 55_097 від 03.07.2012 року, яка станом на 06.11.2017 складає 20204,93 грн.; стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Заочним рішенням суду від 15 лютого 2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 11 лютого 2019 року заочне рішення Сватівського районного суду Луганської області від 15 лютого 2018 року по цивільній справі № 426/21505/17 скасовано та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на позові, з підстав, зазначених у ньому та просив його задовольнити. На підтвердження позовних вимог надав письмові пояснення.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав викладених у відзиві, а саме що кредитні зобов`язання він виконував сумлінно шляхом надання сум платежів до філії банку в м. Харкові, однак працівники відділення не давали гарантій, що суми платежів за кредит дійдуть до Луганської філії та рекомендували особисто перевірити стан погашення кредиту, надходження коштів в м. Луганську. Позивачу були відомі його адресні дані з часу проживання в м. Харкові, однак банк жодного разу не зв`язався з ним, що він розцінив як відстрочка сплати заборгованості згідно мораторія у зв`язку з проведенням АТО. Письмова вимога про повернення кредиту від 19.02.2017 р. надіслана не на його адресу та до нього не потрапила, і таку процедуру він не вважає переговорами в розумінні п. 6.1. Договору. З розрахунком заборгованості складеним позивачем він не згоден, на його думку банк своєю поведінкою сприяв зростанню боргу. Також вважає що не можна зобов`язати поручителів до відповідальності солідарно з боржником на день подачі позову 27.11.2017 р. у зв`язку із пропуском шестимісячного строку передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, також вважає, що строк позовної давності сплинув щодо основної вимоги. Тому просить у позові відмовити та застосувати строк позовної давності. Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою передбачено повідомлення учасників справи про дату судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у встановлений судом строк до суду не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позови до суду не пред`явив. Відповідач ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою передбачено повідомлення учасників справи про дату судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, від якого 01.04.2019 р. надійшли письмові пояснення згідно яких відповідачем себе не вважає, повідомлень щодо досудового врегулювання або пропозицій сплати боргу до нього не надходило, вважає що поручителів зобов`язати до відповідальності солідарно з боржником на день подачі позову 27 листопада 2017 р. не можна у зв`язку з пропуском кредитором строку заявлених вимог до поручителя. Також просив повернути виконання рішення за виконавчим листом № 426/21505/17 від 06.06.2018 р. виданим Сватівським районним судом Луганської області на предмет повернення грошових коштів по попередньому заочному рішенню суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Сорокинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області свого представника в судові засідання не направляли. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог ПАТ «Ощадбанк» в особі філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 слід відмовити з наступних підстав. ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 55_097 від 03.07.2012 року. Відповідно до Договору Банк зобов`язався надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 30 000,00 грн., а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 30,0 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Кредит був наданий готівкою одноразово строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 02.07.2015 на споживчі цілі (а.с.7-10). Банк свої обов`язки, передбачені Кредитним договором виконав повністю та належним чином. Відповідачем порушені умови Кредитного договору, а саме: не виконав зобов`язання щодо погашення Кредиту та своєчасної сплати процентів за користування Кредитом. У зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору в частині своєчасної сплати основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, на його адресу було направлено вимогу про повернення кредиту за кредитним договором, якою повідомлено про наявність заборгованості за кредитом, необхідність погашення суми заборгованості згідно з рекомендаціями УДППЗ «Укрпошта» «до запитання». У зв`язку з невиконанням відповідачами зобов`язання утворилась заборгованість станом на 06.11.2017 р., в результаті невжиття відповідачами заходів щодо погашення боргу перед позивачем, наявна заборгованість за кредитним договором № 55_097 від 03.07.2012 року, яка складає 20204,93 грн. (а.с. 5-6), у тому числі:

- борг за кредитом 8883,77 грн.;

- відсотки за користування кредитом з 02.07.2014 по 06.11.2017 в розмірі 2889,16 грн.;

- інфляційні втрати банку з вересня 2014 року по вересень 2017 року за прострочення сплати кредиту та процентів в розмірі 7455,24 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати боргу за кредитом та процентів за користування Кредитом з 01.07.2014 по 05.11.2017 в розмірі 976,76 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Дана правові відносини між банком та позичальником підлягають регулюванню Законом України № 30 «Про захист прав споживачів», що викладено у правовому висновку в справі Верховного Суду України за № 6-2892цс15 - спір, пов`язаний з виконанням споживчого кредиту є спором, який відноситься до спору, пов`язаним з захистом прав споживача.

На підставі постанови пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5, у пункті 31 вказано, що «суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме; забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Відповідно ст. 257 ЦК України, у п. 5.4 договора № 55_097, було домовлено, що позовна давність дорівнює трьом рокам, та на підставі ч. 1 ст. 259 ЦК - вона така для всіх грошових зобов`язань Договору, загальна та спеціальна.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 31 постанови пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 р. застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту строку погашення чергового платежу, а не датою закінчення договору, яка чітко позначена позивачем - 02.07.2014 р. Натомість, дата останнього фактичного платежу у позові не визначена. З приводу того, що строк позовної давності не можна вважати перерваним «Вимогою» вих. № 110.20-13/1739-2119 від 09.04.2017 (а.с. 18), тому що вона здійснена формальним способом та не потрапила до відповідача, то слід вважати строк позовної давності три роки від дати подачі позовної заяви, а саме 27.11.2017 р. (а.с. 1). Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 5) - останній платіж здійснено 29.05.2014 р., отже на момент подачі позову позовна давність сплинула.

Вимоги про повернення кредиту від 19.04.2017 р. (а.с.18-23) не потрапили до відповідачів, отже не можна вважати, що строк позовної давності зупинився на цій даті, або перебіг позовної давності тільки почався на наступний день після повернення до позивача цього повідомлення «До запитання» після збереження на поштовому відділенні. Між тим з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 з 26.10.2013 року проживає у АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с. 179).

Наявність у позивача даних щодо зміни реєстрації місця проживання ОСОБА_1 підтверджено заявою на закриття карткового рахунку № НОМЕР_1 від 05.12.2013 р. (а.с. 180).

В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором, між АТ «Ощадбанк» з ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 55_097 від 03.07.2012 та з ОСОБА_3 . Договір поруки № 55_097 від 03.07.2012. (а.с.11-12).

За договорами поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Поручитель відповідає по зобов`язаннях за кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання за кредитним договором не будуть виконані повністю.

Верховний Суд України у справі № 6-368цс16 від 22.06.2016 зазначив, що відповідно до частини першої статті 553 ЦК Украйні за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за кредитним договором (а.с.11-12).

Таким чином, у договорі поруки не встановлено строку її дії відповідно до статті 252 ЦК України, а тому підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних (припиняючих) строків.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання має бути пред`явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який установили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред`явлена претензія і поручитель не виконав указаних у ній вимог, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

Позивачем не було заявлено ніяких вимог до поручителів у період до дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним Договором №55__097 передбаченого п. 1.5.

Отже, даний позов Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про поворот виконання рішення, то суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю, або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Відповідно до частини 9 статті 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Згідно ч. 10 ст. 444 ЦПК України заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , та зокрема ОСОБА_3 , зобов`язалися надати довідку з поособово стягнутими сумами в подальшому в зв`язку з тим, що такі документи знаходяться на даний час в обробці, та на час ухвалення рішення суду такі документи не надали, у зв`язку з чим, суд, таку вимогу відповідачів вважає за необхідне залишити без розгляду та роз`яснити, що в подальшому вони можуть реалізувати своє право на подачу заяви про поворот виконання рішення суду при отриманні відповідних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 251, 256, 257, 553, 559, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76-81, 95, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

Ухвалив :

В задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Сорокинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи. Апеляційна скарга подається до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області.

Повний текст рішення складено 06 березня 2020 року.

Суддя О.М. Попова