Провадження 2/127/3934/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці клопотання представника відповідача адвоката Павлова С.С. про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

В провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Павлов С.С. заявив відвід судді, оскільки вважає дії головуючого необ`єктивними, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Позивач та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення заяви про відвід.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення Європейського суду «Веттштайн проти Швейцарії»).

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не є абсолютним. В іншому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

За приписами ч. 3ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Представник відповідача адвокат Павлов С.С., заявляючи відвід, не погоджуючись з процесуальними діями судді щодо вирішених заяв та клопотань.

Тобто, доводи заявника зводяться до суб`єктивної оцінки процесуальних дій судді.

Разом з тим, слід звернути увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява є необґрунтованою, а викладені стороною обставини не можуть бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні(або раніше)до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на викладене, заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40, 261 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання представнику відповідача адвокату Павлову С.С. про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 11.06.2020року.

Суддя: