Справа № 606/257/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради про визнання права власності за спадкоємцем, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Теребовлянської міськоїради Теребовлянського району Тернопільської області, про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 2 членів: ОСОБА_1 головою якого була ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого заповіла позивачу житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, в тому числі і на належну частку житлового будинку, яку прийняв позивач у встановленому законом порядку, однак не може оформити спадкові права у з"язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, однак надала заяву згідно якої просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник відповідача Теребовлянської міськоїради Теребовлянського району Тернопільської областів судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міськоїради від 21.01.2020 року №09-04/1759, про те що господарство по АДРЕСА_1 відносилося до колгоспного двору, що складається із 2 членів: ОСОБА_1 головою якого була ОСОБА_2 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем виконкому Ласковецької сільської ради від 20.06.1990 року, зареєстрованого в реєстрі за №18, ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Ласковецькою сільською радою Теребовлянського району району Тернопільської області від 23.01.1995 року, актовий запис №4.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належну їй частку житлового будинку.

Постановою державного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Хомутової О.М. від 29.11.2019 року №2469/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за заповітом, у з"язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Як вбачається із постанови державного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Хомутової О.М. від 29.11.2019 року №2469/02-14, у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №105 від 18.03.2019 року, заведена за заявою ОСОБА_1 , інші спадкоємці не зверталися.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 в порядку передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження спадковим майном.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до ст.526 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям

Таким чином, позивач після смерті ОСОБА_2 успадкувала частку будинковолодіння. Однак, оформити спадкових прав у нотаріальної конторі не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , з якого 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 спадкове майно за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 328, 392 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради про визнання права власності за спадкоємцем задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , з якого 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 спадкове майно за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка