Справа № 183/6477/20
№ 2-о/183/222/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Болкарьової О.В.,

секретаря Гамаскової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що у 1988 році ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , однак свідоцтво про шлюб до теперішнього часу не збереглось, і з того часу вони стали проживати однією сім`єю, мали спільний бюджет та вели спільне господарство. Але ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, після смерті якої відкрилась спадщина та була заведена спадкова справа №417/03, на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Заявник зазначає, що на момент смерті ОСОБА_5 проживала разом з донькою ОСОБА_6 та чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Також, окрім ОСОБА_3 у ОСОБА_5 є інші доньки від попереднього шлюбу: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і кожна з них мала частку в спадковому майні після смерті матері у розмірі 1/8 від спадкової маси, однак ОСОБА_9 відмовилась від своєї долі на користь сестри ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, яка відповідно до довідки №372 від 28 січня 2011 року виданої виконкомом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, постійно проживала і була зареєстрована на момент смерті за адресою: АДРЕСА_2 разом з вітчимом ОСОБА_2 . Також, відповідно до довідки №373 від 28 січня 2011 року виданої виконкомом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, заповіт від імені ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в сільській раді не посвідчувався.

Так, ОСОБА_3 проживала разом із матір`ю ОСОБА_5 з 1978 року та чоловіком матері ОСОБА_2 з 1988 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто вони проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, вели спільне господарство, піклувалися один про одного.

24 лютого 2004 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою Козирському Зігмону Мар`яновичу було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину (ВВВ №373077) за р. № 2-357, зареєстрованого в БТІ 09.04.2004 року за р. №4662116 та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частину (ВВВ 373078), виданого за р. №2-359, зареєстрованого в БТІ 09.04.2004 року за р. №4662116. А 23 травня 2005 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 .

17 червня 2005 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 17 червня 2005 року виконкомом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8.

12 грудня 2006 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 , 5/8 квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 28 липня 2010 року, актовий запис № 72, який відповідно до довідки №1950 від 30 липня 2010 року виданої виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, проживав разом з заявницею ОСОБА_1 , своєю дружиною, по день смерті за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, звернувшись до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу спадщини після смерті чоловіка, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею не були надані документи, що підтверджують факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Таким чином, заявник просить в судовому порядку встановити факт проживання спадкодавця ОСОБА_2 однією сім`єю разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що надасть їй можливість оформити належним чином свої спадкові права.

Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року відкрите провадження у справі, цією ж ухвалою зобов`язано Новомосковську районну нотаріальну контору надати належним чином засвідчені копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та копії спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, представник заявника надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву про встановлення факту підтримав, представник заінтересованої особи не повідомив суд про причини неявки.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦК України, у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживала разом із матір`ю ОСОБА_5 з 1978 року а з 1988 року з її чоловіком (вітчимом) ОСОБА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто вони проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, вели спільне господарство, піклувалися один про одного (а.с.14,15,22). ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13), заповіт від її імені в Піщанській сільській раді не посвідчувався і згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні (а.с.32,33).

17 червня 2005 року ОСОБА_1 , зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 17 червня 2005 року виконкомом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8 (а.с.17).

12 грудня 2006 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 , 5/8 квартири АДРЕСА_1 (а.с.18,19).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 (а.с.20), який залишив заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Піщанської сільської ради від 23 травня 2005 року за реєстром №120 (а.с.16), після смерті якого Новомосковською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 224/2020 (а.с.34,35), матеріали якої свідчать про те, що 29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с.37,38)

Державним нотаріусом заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю доказів наявності родинного зв`язку між спадкодавцем та ОСОБА_3 (а.с.23).

При цьому ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій підтверджує факт проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю.

Виконком Піщанської сільської ради Новомосковського району надав довідку про те, що ОСОБА_3 постійно проживала в АДРЕСА_2 разом з вітчимом ОСОБА_2 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Так, перелічені вище письмові докази щодо спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 , у сукупності з доказами наявності спадкового майна, дають суду достатньо даних, які свідчать на користь заявника та доводять факт проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

Постанова Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», містить роз`яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільними побутом, мають взаємні права та обов`язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов`язки.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які він посилається.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку,що заява ОСОБА_1 обґрунтована та підлягає задоволенню, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_2 проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, на виконання вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець прийняв спадщину після смерті спадкодавця, а інших спадкоємців за законом судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,76,81, 89, 263, 265, 280, 315 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1264 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , проживав однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 - понад п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто з 1988 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Болкарьова