Провадження № 2/185/1230/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судових засідань Кучеренко Ю.М., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу ЄУ № 185/10613/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні, зустрічах з дитиною та участі в її вихованні,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити наступні способи особистого спілкування ОСОБА_1 з його сином - ОСОБА_3 :щотижня у суботу з 10:00 год до 19:00 год у межах м. Павлоград Дніпропетровської області без права виїзду за межі міста Павлоград Дніпропетровської області у вказані дні за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та/або у місцях масового дитячого відпочинку: дитячий парк по вул. Соборна м. Павлоград, кінотеатр по вул. Горького, 16 м. Павлоград, Дніпропетровської області; - необмежене спілкування з дитиною особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього, фізичного спілкування між батьком та сином; - в день побачення із сином - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_1 має право забирати дитину з дому, школи, дитячого дошкільного закладу особисто; - зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 не пізніше ніж за добу до побачення з дитиною, про місце знаходження дитини та стан її здоров`я; - спільний відпочинок на протязі чотирнадцяти днів поспіль в літній період, на оздоровлення дитини, з виїздом за межі міста Павлоград Дніпропетровської області без супроводу матері дитини та без супроводу інших осіб з боку матері, дитина проводить з батьком ОСОБА_1 . Дата початку відпочинку встановлюється за попередньою згодою батьків дитини: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; -в день народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного наступного року впродовж трьох годин поспіль, за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та/або у місцях масового дитячого відпочинку: дитячий парк по вул. Соборна м. Павлоград, кінотеатр по вул. Горького, 16 м. Павлоград, Дніпропетровської області, час початку зустрічі визначається за попереднім узгодженням з ОСОБА_2 ; - в день народження ОСОБА_1 27 квітня кожного року впродовж чотирьох годин поспіль, за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та/або у місцях масового дитячого відпочинку: дитячий парк по вул. Соборна м. Павлоград, кінотеатр по вул. Горького, 16 м. Павлоград, Дніпропетровської області,час початку зустрічі визначається за попереднім узгодженням з ОСОБА_2 ;

- у святкові дні: 7 січня - Різдво Христове, 1- вересня день знань за місцем навчанням дитини, впродовж однієї години, початок зустрічі з сином узгоджується з матір`ю дитини; 28 червня - День Конституції України, 24 серпня - День Незалежності України з 10:00 год до 15:00 год за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та/або у місцях масового дитячого відпочинку: дитячий парк по вул. Соборна м. Павлоград, кінотеатр по вул. Горького, 16 м. Павлоград, Дніпропетровської області.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у сторін є дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом з відповідачем. Відповідач чинить позивачу перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною. З 08.03.2019 позивач немає можливості побачити сина. З приводу чого позивач звертався до органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області з заявою щодо графіку зустрічей з сином, але вищезазначений орган не з`ясовував всіх дійсних обставин справи та прийняв рішення відсторонити батька від участі у вихованні дитини. Діями відповідача порушуються права дитини, права позивача як батька, в зв`язку з цим позивач звертається до суду.

Ухвалою суду від 17.12.2019 відкрито загальне позовне провадження по вищевказаній справі, призначено підготовче судове засідання.

13.03.2020 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву в якому вважає можливий спосіб участі батька у вихованні дитини шляхом встановлення систематичних зустрічей один раз в місяць в суботу з 11:00 до 15:00 годин в місцях масового відпочинку в Павлограді в присутності матері дитини за попередньою домовленістю та в наступний день після дня народження дитини з 11:00 до 15:00 годин в місцях масового відпочинку в Павлограді в присутності матері дитини за попередньою домовленістю. Посилаючись на те, що позивач жорстока та агресивна людина, навмисно порушив герметичність з`єднання накидної гайки, яка знаходиться після основного крану подачі газу в квартиру, де мешкала відповідач з дитиною, чим створив небезпеку для всіх мешканців будинку. За час спільного проживання позивач постійно знущався над відповідачем та над спільною дитиною. В зв`язку з цим відповідач неодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу вчинення домашнього насилля. Позивач влаштовував сварки в сім`ї на очах у дитини, тому дитина боїться батька та не бажає з ним спілкуватися.

07.07.2020 закрито підготовче провадження у цивільній справі ЄУ № 185/10613/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні, зустрічах з дитиною та участі в її вихованні та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, дали пояснення відповідно до обставин викладених в позові. Позивач зазначив, що хоче спілкуватись з сином, брати участь у його вихованні, але позивач перешкоджає цьому, не дає бачитись з сином, не дає навіть розмовляти по телефону. Позивач півтора року не бачив дитину. Вважає, що позивач забороняє йому спілкуватись з сином, так як на її думку він наносить дитині шкоду, але це все особисті враження відповідача. Він любить сина, хоче його бачити, та брати участь у його житті та вихованні. Відповідач поїхала з дітьми, не повідомила куди, він вимушений був їх розшукувати, а тепер не може бачитись з сином, так як відповідач не дає. Зазначив, що він прийняв дитину відповідача від першого шлюбу, виховував його як власного, виховував і ОСОБА_4 , а тепер не може з ними спілкуватись. В подальшому позивач та його представник подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідач в судовому засіданні підтримала відзив, дала пояснення відповідно до відзиву, зазначила, що вона захищає перш за все інтереси свого неповнолітнього сина, відповідач проявляв агресію на очах дитини, вона тікала до мами, дитина сама не бажає спілкуватись з батьком, вона вважає, що таке спілкування сину не потрібне, тому проти їх спілкування, в неї нова сім`я, все добре, в сина новий тато. В подальшому в судові засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з позивачем з 2005-2006 року, коли був його тренером, пізніше позивач познайомив його зі своєю жінкою, та запросив на тренування її старшого сина, він тренувався впродовж двох років, потім через проблеми з зором він покинув змагання. Потім позивач одружився із ОСОБА_6 , народився ОСОБА_4 , він також ходив на тренування, сторони однаково піклувалися один про одного, чемно ставилися. Приблизно рік тому позивач повідомив про розлучення. Проявів насильства зі сторони позивача не помічав. Свідок не вірить, що дитина боїться батька, можливо на дитину впливають. Вважає, що батько повинен бачитися з дитиною.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що рішення має бути прийняте в інтересах дитини.

Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Павлоград Дніпропетровської області, від батьків мати ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 .

Шлюб між сторонами розірвано відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.09.2019, яке набрало законної сили 15.10.2019.(а.с. 51)

Дитина ОСОБА_3 фактично проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , але відповідач та діти зареєстровані, відповідно до довідки про склад сім`ї № 4118 від 18.03.2019 КП «Мірац» Павлоградської міської ради, за адресою: АДРЕСА_3 .(а.с. 50).

У зв`язку з конфліктом між позивачем на відповідачем утворились складні відносини та виникали сварки, позивач вчиняв домашнє насильство щодо дружини, про що зазначили сторони, та підтверджується довідками та листами Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСББ «Поштова, 26», постановою від 07.05.2019 № 185/4131/19 (а.с. 54-60).

Позивач працює ШУ «Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» гірник очисного забою та отримує заробітну плату, з якої сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою ШУ «Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (а.с. 15) .

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 9029 від 13.09.2019 КП «Мірац» Павлоградської міської ради позивач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_7 , та відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло позивач має частку в спільній власності на зазначену квартиру (а.с. 13-14).

ОСОБА_1 під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, що підтверджується копією довідки від 19.09.2019 № 1636 КП «Дніпровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради.

ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем реєстрації та за місцем роботи, відповідно до характеристик (а.с. 17-18).

Питання щодо участі батька у вихованні сина ОСОБА_3 вирішувалось органом опіки та піклування Павлоградської міської ради, та відповідно до висновку Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 19.11.2019 за № 3507/0/2-19 визначено способи участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 один раз на місяць в суботу або в неділю з 10:00 до 13:00 в місцях масового відпочинку в м. Павлограді в присутності матері за попередньою домовленістю; в наступний день після дня народження дитини з 10:00 до 13:00 в місцях масового відпочинку в м. Павлограді в присутності матері за попередньою домовленістю.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 91 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 91 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Таким чином із консолідованого змісту положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 7, 141, 159, 257 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Положення ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначають, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

В статті 18 Конвенції про права дитини зазначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.

Згідно з ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ст.5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, народу та Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Згідно ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (питання щодо виїзду за кордон, тощо). Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно ст.171 СК дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

В судовому засіданні було задоволення клопотання представника позивача, позивача про вислухання думки дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням його віку, та можливості висловити свою думку, зобов`язано відповідача забезпечити його явку. Але суд був позбавлений можливості з`ясувати думку дитини, так як відповідач спочатку погодилась забезпечити явку дитини, а потім відмовилась, і в подальші судові засідання без зазначення причин не з`явилась.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, більш гармонійним є розвиток дитини при присутності і участі у її вихованні двох батьків.

Згідно ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ч.3 ст.9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

З аналізу норм права, що регулюють правовідносини між дітьми і батьками, понад усе беруться до уваги дійсні інтереси дитини; вважається і є загально визнаним, що в дійсних інтересах дитини є зростання у сім`ї, зростання з обома батьками; відлучення від одного з батьків за загально визнаним задекларованим правилом не відповідає інтересам дитини, якщо не встановленого, що спілкування дитини з таким батьком суперечить інтересам дитини, несе у собі певну загрозу для дитини, зокрема для її здоров`я розвитку, психоемоційного стану.

Вислухавши сторони та дослідивши надані докази, суд дійшов таких висновків:

При розгляді даної справи суд виходить з конвенційного права дитини на спілкування з батьком, і з того, що таке спілкування є безумовно в інтересах дитини, - якщо інше не встановлено. При розгляді даної справи підстав для обмеження як сина так і батька у цьому праві судом не встановлено.

Також суд враховує конвенційне право особи на повагу до особистого та сімейного життя, в тому числі і до його батьківських прав.

Позивач є батьком дитини і має рівні з відповідачем права щодо участі у вихованні, розвитку сина, у спілкуванні з ним. Місце проживання сина з матір`ю, не є обмежуючим для батька фактором у здійсненні ним вказаного батьківського права.

За презумпцією невинуватості і правомірності позивач не є особою, яка може бути позбавлена спілкування з дитиною чи обмежена у цьому. Відповідач не довела наявності таких фактів, які б давали підстави для висновку, що спілкування сина з батьком зашкодить йому чи створить для нього певну загрозу, або що таке спілкування буде всупереч дійсним інтересам дитини. Позивач, подавши даний позов, і крім того своєю поведінкою при розгляді справи та висловленими доводами і діями дійсно демонструє бажання налагодити і не втрачати стосунки з сином, надолужити згаяне, доводить своє прагнення приймати активну участь у житті сина.

При цьому судом встановлено, що причиною небажання сина спілкуватись з батьком є конфліктні відносини, які склались між мамою та батьком через постійні сварки та конфлікти, які бачила дитина, він не почуває себе в небезпеці поряд з батьком, таким чином без вирішення конфлікту між дорослими, та зміни способу їх спілкування між собою на доброзичливий, змінити ставлення дитини до батька є неможливим.

З метою мінімізації впливу травмуючої ситуації на розвиток дитини, який тривалий час проживає окремо від батька, не бачиться з ним вже півтора роки, суд вважає, що поступове налагодження позитивного спілкування батька з сином, зняття психологічного напруження у сина можливе за умов вирішення конфлікту між сторонами, налагодження доброзичливих відносин між мамою та татом, початок спілкування батька з дитиною, налагодження та встановлення довірливих взаємовідносин повинен розпочатись з телефонного спілкування, безконтактного спілкування, виявлення уваги батьком через подарунки, які він може надсилати поштою, та в подальшому з урахуванням зміни відношення сина до батька на позитивне, відсутність страху, можливим розпочати особисті побачення батька та з сином за обов`язкової присутності матері.

Керуючись почуттям любові до дітей, обов`язок підготувати їх до таких зустрічей повинні взяти на себе обидві сторони, та в першу чергу мама ОСОБА_2 , так як дитина прив`язана до матері, довіряє їй, і тільки через її доброзичливе сприйняття батька можливо змінити на доброзичливе сприйняття батька та сина.

Діючи миром, а не протистоянням, мати дитини повинна сприяти батьку відновити його місце в житті дитини, яке він займав та має право займати надалі. При цьому батько зобов`язаний не допускати жодних конфліктних відносин з мамою, особливо в присутності дитини, інакше налагодження позитивних відносин з ОСОБА_4 буде не можливим.

Разом з тим, якщо дитина буде категорично заперечувати проти побачень з батьком та проведення з ними певного часу, ніхто не має права його до цього примушувати.

У випадку налагодження довірливих стосунків батька та дитини, останні не позбавлені можливості вирішувати питання про більш тривалий та стабільний графік зустрічей з ним, який буде враховувати їх спільні інтереси.

Відповідно до чинної судової практики по справах про визначення порядку участі у виховання дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо, суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. При цьому, суди повинні враховувати вік дитини, стан її здоров`я, поведінку батьків та ставлення до них інших близьких родичів, а також - чи відповідає встановлений порядок психічному, фізичному, етичному розвитку дитини, чи не порушуються права батьків і чи забезпечується достатньою мірою участь у вихованні обох батьків тощо.

На підставі вищевикладеного, враховуючи перш за все якнайкращі інтереси дитини, вік малолітнього ОСОБА_3 , якому на час розгляду справи виповнилось 7 років, стан його здоров`я, поведінку батьків та ставлення до них дитини, особисту прихильність дитини до кожного з них, а також з урахуванням психічного, фізичного, етичного розвитку дитини, характер стосунків, які склались між батьками дитини, з метою забезпечення прав дитини та виходячи з принципу повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, суд вважає доцільним та таким, що відповідає якнайкращім інтересам дитини встановити наступний порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,:

- зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 забезпечити спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом першого місяця (після набрання рішенням законної сили) та в подальшому засобами мобільного, телефонного зв`язку, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не потребують безпосереднього, фізичного спілкування, отримання подарунків,

-в подальшому, після спливу першого місяця (після набрання рішенням законної сили), встановити порядок спілкування та побачень батька ОСОБА_1 з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою домовленістю щодо місця та часу, в присутності матері ОСОБА_2 , та за взаємною згодою дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , два рази на місяць в суботу протягом шести годин в межах міста (селища, села) в якому проживає дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або в м. Павлоград Дніпропетровської області,

-встановити порядок спілкування та побачень батька ОСОБА_1 з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в наступний день після дня народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою домовленістю щодо місця та часу, в присутності матері ОСОБА_2 , та за взаємною згодою дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом шести годин в межах міста (селища, села) в якому проживає дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або в м. Павлоград Дніпропетровської області.

Зазначений спосіб участі батька у вихованні сина може бути змінений з часом з урахуванням зміни віку дитини та обставин особистої прихильності до кожного з батьків, а також з урахуванням зміни психічного, фізичного, етичного розвитку дитини.

Позовні вимоги в іншій частині не підлягають задоволенню, оскільки спочатку необхідно перш за все налагодити відносини між сторонами та дитиною.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 10 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються саме позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Представником позивача надано розрахунок судових витрат, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, з якого до судових витрат по цій справі відноситься лише складання позову та підготовка доказів у справі 1500 грн, акт приймання-передачі виконаних робіт, копію квитанції про оплату правничої допомоги на суму 2500 грн., та підтвердження сплати судового збору 768,40 грн.

Тобто, стягненню з відповідача підлягають судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог (40%) в розмірі 907,36 грн=(1500+768,40)*40%

Керуючись ст. 5,12,13, 81, 89, 258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні, зустрічах з дитиною та участі в її вихованні задовольнити частково.

Встановити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у такий спосіб:

-зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 забезпечити спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом першого місяця (після набрання рішенням законної сили) та в подальшому засобами мобільного, телефонного зв`язку, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не потребують безпосереднього, фізичного спілкування, отримання подарунків,

-в подальшому, після спливу першого місяця (після набрання рішенням законної сили), встановити порядок спілкування та побачень батька ОСОБА_1 з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою домовленістю щодо місця та часу, в присутності матері ОСОБА_2 , та за взаємною згодою дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , два рази на місяць в суботу протягом шести годин в межах міста (селища, села) в якому проживає дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або в м. Павлоград Дніпропетровської області,

-встановити порядок спілкування та побачень батька ОСОБА_1 з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в наступний день після дня народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою домовленістю щодо місця та часу, в присутності матері ОСОБА_2 , та за взаємною згодою дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом шести годин в межах міста (селища, села) в якому проживає дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або в м. Павлоград Дніпропетровської області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані із розглядом справи в сумі 907,36 грн.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, , місцезнаходження: вул. Соборна, 95 м. Павлоград Дніпропетровська область.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко