Справа № 322/1364/19
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

25 березня 2020 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому вказувало, що 11 жовтня 2007 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит, в сумі 2600 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 24,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань відповідачем, станом на 26 жовтня 2019 року, виникла заборгованість в сумі 10951 гривня 99 копійок, а саме: 1808 гривень 60 копійок заборгованість за кредитом, 4830 гривень 73 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом, 3553 гривні 04 копійки заборгованість за пенею та комісією, 250 гривень штраф (фіксована частина), 509 гривень 62 копійки штраф (процентна складова).

В позові АТ КБ "ПриватБанк" просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь вказану суму.

Ухвалою судді від 28 грудня 2019 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 2600 гривень 00 копійок, шляхом підписання анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Событие", в якій зазначені умови надання кредиту, зокрема відсоткова ставка, розмір щомісячних платежів, строк їх внесення, розмір комісії та пені, яка містить підпис відповідача про ознайомлення з фінансовими умовами надання кредиту.

За умовами кредитного договору остаточний строк повернення кредиту відповідає строку дії кредитної картки. Разом з тим доказів щодо строку дії кредитної карти позивач суду не надав.

13 лютого 2020 року ухвалою суду було зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" надати суду довідку про строк дії кредитної картки (кредитних карток) по вищевказаному кредитному договору. Для виконання вказаної ухвали суду позивачу було надано п`ятиденний строк з моменту отримання її копії.

Як вбачається із повідомлення про вручення поштового відправлення, вказану ухвалу суду АТ КБ "ПриватБанк" отримало 20 лютого 2020 року, проте, станом на 25 березня 2020 року, витребувані документи до суду надані не були.

Разом з тим, без вказаних документів розглянути справу не можливо.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що позивачем не були надані витребувані судом докази, і без них винести законне та обґрунтоване рішення не можливо, позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 84, 257 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена 25 березня 2020 року.

Суддя А.Б.Шиш