Справа № 307/3998/14-ц
Провадження № 4-с/307/7/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2020 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Ільницькій О.М, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , де заінтересовані особи ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Дмитро Андрійович про визнання дій приватного виконавця неправомірними та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича від 03 січня 2020 року щодо накладення арешту на пенсійний рахунок боржника,
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду скарги, що не є перешкодою для розгляду скарги в їх відсутності.
Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. від 03.01.2020 року у виконавчому проваджені №60936748 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.
Примусове виконання рішень в силу частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається, в тому числі, й на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Частиною 1 статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодопримусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (частини 1, 2 статті 48 Закону).
Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (частина 1 статті 56 Закону).
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (частина 2 цієї статті).
Відповідно до статті 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Згідно ч.1 ст.69 вказаного Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
В ст.70 цього ж Закону зазначено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.
Пунктом 8 розділу VIII «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за №512/5, визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.
Відповідно до ч. 1 ч. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За положеннями ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Так, ст. 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно до ст. 1 Закону України № 966-XIV від 15.07.1999 «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2020 року становить 1638 гривень.
Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
А тому вимоги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця Ярошевського Д.А. задоволенню не підлягають.
Щодо заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до суду для оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. про накладення арешту на пенсійний рахунок від 03.01.2020 року у виконавчому проваджені №60936748, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки заявник дізнався про те, що на його пенсійний рахунок накладено арешт тільки при отриманні довідки з АТ «Ощадбанк» 26.02.2020 року.
Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з скаргою про визнання дій приватного виконавця неправомірними та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича від 03 січня 2020 року щодо накладення арешту на пенсійний рахунок боржника.
Скаргу ОСОБА_1 , де заінтересовані особи ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Дмитро Андрійович про визнання дій приватного виконавця неправомірними та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича від 03 січня 2020 року щодо накладення арешту на пенсійний рахунок боржника, задовольнити частково.
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п.15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст ухвали складено 14 квітня 2020 року.

Головуючий : В.І.Бобрушко