Постанова

Іменем України

22 червня 2020 року

м. Київ

справа № 289/393/18-ц

провадження № 61-808св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Калараша А. А.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінська Людмила Василівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року, у складі судді Таран Н. Г., та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, у складі колегії суддів: Кравець В. А., Мазурик О. Ф., Махлай Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та просила суд встановити юридичний факт, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 на момент укладення договору дарування житлового будинку, який був посвідчений 10 грудня 2012 року приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінською Л. В., за реєстром № 6287, належав рідному батьку заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності, а не на праві спільної сумісної власності його та ОСОБА_3 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінської Л. В., про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що до початку розгляду справи по суті було встановлено, що існує спір щодо укладеного договору дарування житлового будинку між заявником та спадкоємцями майна особи, які вважають, що частина нерухомого майна належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності подружжя, а тому даний спір вирішується в порядку позовного провадження.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду у зв`язку з існуванням спору про право.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду та передати справу на новий розгляд.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.

У лютому 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки судів є такими, що не відповідають обставинам справи та наданим суду доказам, ці докази не перевірені, не досліджені; заявник змушений був звернутись до суду із заявою про встановлення юридичного факту, у зв`язку з неможливістю вирішити це питання в добровільному (позасудовому) порядку.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що встановлення юридичного факту ОСОБА_1 необхідно для того, щоб довести, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 на момент укладення договору дарування був особистою приватною власністю дарувальника - батька заявниці, оскільки у її матері був ще син, який помер, а невістка та її син претендують на частину даного житлового будинку як на частину спадщини після смерті ОСОБА_3 . Також судом установлено, що дійсно між особами, які вважають себе спадкоємцями, існує спір щодо укладеного договору дарування житлового будинку, якій повинен вирішуватися в позовному провадженні.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 вказаної статті визначено категорії справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Оскільки між особами, які вважають себе спадкоємцями, існує спір щодо укладеного договору дарування житлового будинку, який повинен вирішуватися в позовному провадженні, тому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду у зв`язку з існуванням спору про право.

Доводи касаційної скарги про те, що судові рішення попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки судів є такими, що не відповідають обставинам справи та наданим суду доказам, ці докази не перевірені, не досліджені; заявник змушений був звернутись до суду із заявою про встановлення юридичного факту, у зв`язку з неможливістю вирішити це питання в добровільному (позасудовому) порядку, не знайшли свого підтвердження та не свідчать про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій- без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України(у редакції, чинній на час подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

А. А. Калараш