Справа №442/4932/20
Провадження №2/442/1230/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору, повернення сплачених коштів, стягнення неустойки за невиконання умов договору, -

ВСТАНОВИВ :

06.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати договір № 0807/19 від 08.07.2019, укладений між ним та ФОП ОСОБА_3 про виконання робіт та стягнути з останнього суму завданих збитків в розмірі 46553,40 грн., 238820,27 грн. неустойки та понесені судові витрати.

В обґрунтування позову вказує на те, що 08.07.2019 між ним та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір №0807/19, відповідно до умов якого, відповідач зобов`язався виготовити за замовленням позивача, у відповідності до Ескізу та Специфікації, які є додатками до договору, причіп-кемпер. Укладення цього договору відповідач підтверджує заявою, завіреною нотаріусом Давиденко I.A., від 11.07.2019 р., номер в реєстрі 1418, оригінал якої є у розпорядженні позивача.

Сторони узгодили, що термін виконання умов договору становить 30 календарних днів, тобто фактичною датою готовності виробу є 08.08.2019 р.

Сторони узгодили порядок розрахунків з виконавцем договору: аванс в розмірі 600 доларів США (оплата в гривнях по курсу AT КБ "Приватбанк") до 10.07.2019 р.; другий платіж в розмірі 600 доларів США (оплата в гривнях по курсу AT КБ "Приватбанк") до 19.07.2019 р.; третій платіж на суму 800 доларів США (оплата в гривнях по курсу AT КБ "Приватбанк") до 26.07.2019 р.; останній внесок на суму 390 доларів США (оплата в гривнях по курсу AT КБ "Приватбанк") після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт без зауважень.

Також, Сторони узгодили у договорі відповідальність за його невиконання, несвоєчасне виконання. Відповідно до п. 4.2.1. Договору, замовник (позивач) зобов`язаний здійснити своєчасну оплату виробу згідно з умовами, описаними у пункті 3 цього договору. При порушенні порядку та/або термінів оплати виконавець має право стягнути з замовника неустойку у розмірі 1% від загальної суми несплаченого залишку за договором (п. 3.1.) за кожен день прострочення. А з виконавця (відповідача), у відповідності до п. 4.2.10. договору, у разі порушення строку виконання зобов`язань, передбачених п. 2.2. цього договору з його вини, замовник (позивач) вправі стягнути неустойку у розмірі 1% від ціни даного договору (п. 3.1) за кожен день прострочення.

Дотримуючись умов укладеного договору, позивач 10.07.2019 р. сплатив на рахунок відповідача 600 доларів США по курсу AT КБ "Приватбанк", що становить 15625,20 гривень, що підтверджується дублікатом квитанції №0.0..1 від 10.07.2019 р. У призначенні платежу зазначено, що це аванс №1, 600 доларів США згідно договору №0807/19. Згодом, 19.07.2019 р. позивач сплатив на рахунок відповідача 600 доларів США по курсу AT КБ "Приватбанк", що становить 15748,20 гривень, підтверджується дублікатом квитанції №0.0..1 від 19.07.2019 р. з призначенням платежу - аванс №2, 600 доларів США згідно договору №0807/19. В подальшому, будучи повідомленим зі сторони відповідача про неминуче запізнення із виконанням договору зі сторони відповідача, позивач сплатив на рахунок відповідача 600 доларів США по курсу AT КБ "Приватбанк", що становить 15180,00 гривень, що підтверджується дублікатом квитанції №0.0..1 від 30.07.2019 р. з призначенням платежу - аванс №3, 600 доларів США згідно договору №0807/19.

Вже тоді відповідач визнавав за собою неспроможність виконати умови договору хоча б з невеликою затримкою. Зважаючи на це, позивач занизив третій платіж на 200 доларів США.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 не виготовив причіп-кемпер і до кінця серпня 2019 року, потім - до кінця вересня 2019 року, як сам обіцяв у телефонних розмовах. Попри власні вибачення та обіцянки відповідача причіп не був виготовлений і до кінця 2019 року.

У 2020 році зв`язок позивача з відповідачем суттєво ускладнився, відповідач почав уникати переговорів, причіп-кемпер не був виготовлений.

В подальшому, відповідач ФОП ОСОБА_2 залишився поза зв`язком для позивача.

З цих причин 20.03.2020 р. позивач звернувся із заявою до Дрогобицького відділу Національної поліції України з метою притягнення ФОП ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення шахрайства. Заява була розглянута, рішення про реєстрацію кримінального провадження та розслідування злочину прийняте не було. Позивачеві було рекомендовано захищати свої права за договором у судовому порядку, що підтверджується листом-відповіддю Дрогобицького відділу Національної поліції України №3115/44/01 від 03.04.2020 р.

Вичерпавши всі можливі засоби щодо мирного врегулювання спору, позивач вирішив звернутися до суду з метою захисту своїх порушених прав.

01.09.2020 від відповідача надійшов відзив на позов.У відзиві відповідач, зокрема, вказує на те, що він дійсно вів перемовини стосовно виготовлення на замовлення позивача причіпа-кемпера. Кілька тижнів узгоджувались умови договору, було запропоновано для підписання кілька варіантів договорів. Два останні варіанта з них - №0607/19 від 06.07.2019 р. та №0807/19 від 08.07.2019 р. Спочатку ОСОБА_4 був згодний з договором №0607/19 від 06.07.2019 p., про що свідчить скріншот переписки Позивача та Відповідача у Вайбері, але договір не був узгоджений та не був підписаний сторонами. Договір №0807/19 з оригінальним підписом ОСОБА_5 був направлений позивачу поштою. Пізніше ОСОБА_4 став вимагати у Відповідача нотаріально засвідчити підпис під договором №0807/19 від 08.07.2019 р, який сторони підписали. Відповідачем була підписана заява, що дійсно він підписав договір №0807/19 від 08.07.2019 р. Заява була зроблена 11 липня 2019 року. Копія присутня в позовній заяві. Але коштів за договором №0807/19 від 08.07.2019р. від ОСОБА_1 не надходило. В позовній заяві позивача надана недостовірна інформація. Копії платіжних доручень, наданих позивачем, підтверджують надходження коштів за іншим договором, а саме №0607/19. Роздруківки з Приватбанку у ОСОБА_6 це теж підтверджують. Договору №0607/19 від 06.07.2019р. ОСОБА_7 не підписував, він залишився не узгоджений та не підписаний сторонами.

Позивач не надав суду доказу сплати коштів за договором №0807/19 від 08.07.2019 року. Заяви про зарахування коштів перерахованих по договору №0607/19 в рахунок договору 0807/19 від 08.07.2019 р. від ОСОБА_4 до ОСОБА_2 також не надходило. Але і заяви повернути кошти не надходило. Реквізитів своїх ОСОБА_4 в договорі № 0807/19 від 08.07.2019 р. не вказав. Позивач ( ОСОБА_4 ) не вказав у договорі також і свою поштову адресу. До отримання позовної заяви Відповідачу були невідомі ні адреса, ні банківські реквізити Позивача.

Проекти договорів були схожі, але відрізнялись один від одного специфікаціями, ціною та умовами. Зазначає, що перераховані кошти по договору № 0607/19 не співпадають з умовами розрахунків по договору №0807/19 від 08.07.2019 р. Згідно договору № 0807/19 від 08.07.2019 р. Позивач повинен був зробити наступні платежі згідно п. 3: в гривнях по курсу Приватбанку еквівалентно аванс - 600 доларів США до 10.07.2019 р. на виробництво основи, другій платіж - 600 доларів США до 19.07.2019 р. на виготовлення каркасу та оздоблення каркасу ззовні, третій платіж - 800 доларів США до 26.07.2019 р. на виготовлення меблів, утеплення та оздоблення каркасу всередині. Всього 2000 (дві тисячі) доларів США до підписання акту прийому-передачі.

Остаточний розрахунок в сумі еквівалентній 390 доларів США Замовник мав перерахувати Виконавцю після підписання акту приймання-передачі повного комплексу виконаних робіт.

Фактично, зовсім за іншим договором та в інші строки надійшла інша (менша) сума, а саме, в гривнях по курсу Приватбанку еквівалент: 600 доларів США 10.07.2019 року; 600 доларів США 19.07.2019 року; 600 доларів США (замість 800) 30.07.2019 (замість 26.07.19) року, всього 1800 доларів США.

Перемовини з Позивачем ні до чого не призвели. Від виконання своїх обов`язків за договором №0807/19 від 08.07.2019 р. позивач ухиляється. Це стосується як оплати по договору, так і зобов`язання прийняти виріб, оплатити неустойку, підписати акт приймання-передачі причіпа, оплатити заборгованість за договором.

Зазначає, що згідно п. 4.1.4 договору 0807/19 від 08.07.2019 р. при необгрунтованій відмові або ухиленні Замовника (Позивача в нашому випадку) від підписання акту прийому-передачі, Виконавець (Відповідач) має право скласти односторонній акт із зазначенням причин відсутності підпису замовника, після чого Виконавець (Відовідач ОСОБА_7 ) вважається таким, що повністю виконав свої забов`язання за цим договором і має право повністю або частково відмовитись від задоволення претензії Замовника (Позивача ОСОБА_4 ) за якістю та комплектністю Виробу, що і було зроблено Відповідачем. Акт в односторонньому порядку підписаний та вказана підстава відсутності підпису Замовника (Позивача): ОСОБА_4 не виконав свої обов`язки за договором №0807/19 від 08.07.2019 - не розрахувався, не прибув, усвідомлюючи, що він не зможе отримати причіп, не сплативши за договором.

Причіп виготовлений та на даний час знаходиться на зберіганні у відповідача. Якщо замовник не сплатив ціни роботи або іншої суми, належної, підрядник має право притримувати результат роботи згідно ст.856 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_7 , згідно пункту 4.1.4 договору 0807/19 від 08.07.2019 p., вважається таким, що виконав свої зобов`язання за договором і має право повністю відмовитись від задоволення претензії Замовника (Позивача) ОСОБА_4 за якістю та комплектністю.

Щодо посилання позивача на ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» та розірвання договору №0807/19 від 08.07.2019 р. то вказує, що згідно ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

Причіп виготовлено повністю. А гроші за цим договором не надходили. Після отримання ухвали про відкриття провадження у справі 442/4932/20, щоб мати документальний доказ наявності житлового фургону (причіпа-кемпера), він 21.08.2020 р. подав заяву №271574694 в ТСЦ 5946 для реєстрації права власності виготовленого транспортного засобу на себе.

Згідно ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів»: Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Але строки не витримані з вини Замовника (Позивача), так як він не сплатив у визначений у договорі строк в повному обсязі.

Також зазначає, що ОСОБА_4 дійсно звертався до правоохоронних органів із заявою, однак Дрогобицьким відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області була проведена перевірка та жодних протиправних дій виявлено не було.

Згідно пункту 4.2.1. договору №0807/19 від 08.07.2019 р. виконавець (Відповідач) при порушенні порядку та/або термінів оплати, має право стягнути неустойку у розмірі 1% від загальної суми не сплаченого залишку за договором за кожен день прострочення. ОСОБА_4 (Позивач) на більш ніж рік прострочив оплату за договором, більш ніж 1 рік не зробив передоплату за договором в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_4 розірвати договір без застосування штрафних санкцій та повернути йому кошти, які він перерахував за іншим договором, надіслав йому додаток до договору №0807/19 від 08.07. 2019 р. Новою поштою в липні місяці. Додаток до договору 0807/19 від 08.07.2019 р. ОСОБА_2 підписав, підпис ОСОБА_6 засвідчена нотаріусом. Було відправлено 2 примірники договору для підпису, однак ОСОБА_4 відмовився від підпису, додаток не повернув. Були перемовини, але жодних додаткових угод, змін до договору підписано не було. Договір залишився незмінним.

Вважає, що позивач ОСОБА_4 не виконав свої зобов`язання по оплаті за договором, не підписав акт прийому-передачі, сам підтвердив, що порушив зобов`язання, (абзац 6, стор. 2 позовної заяви), вказавши, що він «вирішив знизити третій платіж» хоч і за іншим договором, а тому підстави для стягнення неустойки з Відповідача за договором №0807/19 від 08.07.2019 р. відсутні.

При оплаті боргу за договором 0807/19 від 08.07.2019 р. в повному обсязі ОСОБА_4 (Позивач) отримає причіп, транзитні номери та документи для реєстрації.

03.09.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив в якій останній вказує на те, що відповідач посилається на те, що сторонами був укладений договір № 0607/19 від 06.07.2019 р., а позивач посилається у своїх доводах на договір № 0807/19 від 08.07.2019 р. На підтвердження своїх доводів відповідач посилається на скріншот (фото) переписки між сторонами у Вайбер, де видно, що відповідач надіслав позивачеві якийсь документ з назвою " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". З цього скріншоту (фото) неможливо встановити який текст міститься у цьому файлі і чи взагалі там містить якийсь текст, а його назва відображає лише дату цього документу і нічого більше. Таким чином вважає, що цей скріншот (фото) переписки із Вайбер не можна вважати належним допустимим доказом у справі, оскільки він не вносить жодної ясності у спірні правовідносини. На фотокопії неможливо розібрати яка дата цієї переписки, однак у будь якому випадку відповідач надіслав поштою, а позивач отримав та підписав договір 0807/19 від 08.07.2019 укладення якого відповідач підтверджує нотаріально посвідченою заявою, яка міститься справі; позивач здійснював авансові платежі за реквізитами та у строки, відповідно до цього договору. Стосовно різниці у реквізитах договору, зазначених у призначенні платежу, просить суд визнати це механічною помилкою позивача під час здійснення авансових платежів самостійно через додаток "Приват24". Внаслідок слабкого зору та розміщення клавіш «6» та «8» поруч, ОСОБА_1 допустив механічну помилку, яка поширилася і на наступні платежі, оскільки вони відбувалися за попереднім зразком оплати за реквізитами ОСОБА_2 .

Стосовно Акту приймання-передачі вибору до договору 0807/19 від 08.07.2019 повідомляє наступне.

Зазначаючи про існування такого Акту приймання-передачі виробу від 20.03.2020 р., який засвідчує факт укладення договору саме № 0807/19 від 08.07.2019 р. між сторонами спору, а не будь-якого іншого, відповідач у справі підтверджує твердження позивача про те, що ОСОБА_2 отримував авансові платежі саме за цим договором, користувався цими коштами з метою виконання умов договору та повною мірою був усвідомлений про їх отримання. Подаючи такі Акт на розгляд суду, відповідач стверджує, що станом на дату його створення, а саме: 20.03.2020 р., причеп вже мав бути готовим. Однак, як свідчить переписка у Вайбер між сторонами спору, 11.03.2020 р. ОСОБА_2 пише ОСОБА_8 : «Не успеваю опять». 14.03.202 р. ОСОБА_2 виправдовується знову: «На выходных не смогу отправить. А с пн займусь». 17.03.2020 та 23.03.2020 р. ОСОБА_2 не відповідає на повідомлення позивача, ухиляючись в черговий раз від договору, у той час, коли прострочення виконання зобов`язань за цим договором вже складає сім місяців. 12.05.2020 р. ОСОБА_2 надсилає позивачеві відеоролик стану готовності причепа. Із фото, що відображається на скріншоті (фото) переписки, видно, що причеп становить собою каркас із дошок, а відгук позивача незадовільним: "непочатий край робіт". Отже, станом на 20.03.2020 р., коли відповідач підготував Акт приймання-передачі виробу, сам виріб ще не був готовим. Таким чином відповідач маніпулює обставинами та фактами, намагається видати бажане за дійсне та вводить суд в оману щодо дійсних подій у справі.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач позову не визнав, послався на обставини викладені у відзиві на позов. Вважає, що позивач склав завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення. З цього приводу він звернувся з заявою в Дрогобицький відділ поліції. Просить відмовити у позові в повному обсязі, оскільки порушень умов спірного договору не допускав та вчинив усі дії для його виконання.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріли справи, безпосередньо дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити.

Матеріалами справи встановлено, що 08.07.2019 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір №0807/19, відповідно до умов якого, відповідач зобов`язався виготовити за замовленням ОСОБА_1 , у відповідності до Ескізу та Специфікації, які є додатками до договору, причіп-кемпер. Укладення цього договору відповідач ФОП ОСОБА_2 підтверджує заявою, завіреною нотаріусом Давиденко I.A., від 11.07.2019 р., номер в реєстрі 1418.

Згідно дублікату квитанції №0.0..1 від 10.07.2019 р ОСОБА_1 10.07.2019 р. сплатив на рахунок відповідача 600 доларів США по курсу AT КБ "Приватбанк", що становить 15625,20 гривень. У призначенні платежу зазначено, що це аванс №1, 600 доларів США згідно договору №0607/19.

Згідно дублікату квитанції №0.0..1 від 19.07.2019 р. ОСОБА_1 сплатив на рахунок відповідача 600 доларів США по курсу AT КБ "Приватбанк", що становить 15748,20 гривень. У призначенні платежу зазначено: аванс №2, 600 доларів США згідно договору №0607/19.

Згідно дублікату квитанції №0.0..1 від 30.07.2019 р., ОСОБА_1 сплатив на рахунок відповідача 600 доларів США по курсу AT КБ "Приватбанк", що становить 15180,00 гривень. У призначенні платежу зазначено: аванс №3, 600 доларів США згідно договору №0607/19.

Суд не бере до уваги посилання відповідача про те, що позивачем при перерахуванні коштів було не вірно вказано номер договору у призначенні платежу, а саме: №0607/19 замість №0807/19, а тому він порушив умови договору через його неоплату, оскільки останній отримав ці кошти, користувався ними, що ним не заперечується, та в подальшому узгоджував виконання замовлення та вів перемовини з позивачем. Суд вважає це механічною помилкою, оскільки позивач підписав саме договір №0807/19, здійснював платежі згідно умов цього договору. Доказів того, що відповідач пред`являв претензії позивачу з приводу помилки у номері договору суду не надано. Разом з тим, позивачем доведено належними та допустимими доказами, що ним виконано умови договору.

У відповідності до ст. 12 та 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 3 частини 1 ЗУ "Про захист прав споживачів" виконавцем за договором визначається суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Пунктом 7 цієї статті поняття договору визначається як усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Пунктом 21 цієї статті визначається поняття робота - діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У статті 10 цього Закону законодавцем передбачене право споживача відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Станом на день звернення позивача до суду, а саме: 06.08.2020 виріб (причіп-кемпер) позивачу не представлений, що суперечить умовам договору, оскільки згідно п.п.2.2 п.2 фактична дата готовності виробу ( на складі Виконавця) до доставки: 08.08.2019, а згідно п.2.3 п.2 перед настанням терміну готовності Виробу, але не пізніше ніж за три дні до передбачуваної дати доставки Виконавець повідомляє Замовника про готовність і уточнює дату та попередній час здачі Виробу.

Як вбачається з відповіді №3115/44/01 від 03.04.2020 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_1 звертався в поліцію із зверненням №3115 від 20.03.2020 по факту невиконання умов договору, однак йому для вирішення даного питання було рекомендовано звернутись до суду, оскільки факти, викладені у заяві містять цивільно-правові відносини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина п.1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на вказане суд вважає, що є порушеними права позивача як споживача за зазначеним вище договором і такі права повинні бути захищені (поновлені) судом, а саме: шляхом розірвання вказаного договору, стягнення сплачених відповідачеві сум авансових платежів за невиконані роботи, загальна сума яких становить 46553,40 гривень.

Крім цього, з відповідача слід стягнути неустойку у розмірі 1% від ціни Договору за кожен день прострочення, що передбачено п. 4.2.10. Договору.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Суд вважає, що невиконаний обов`язок щодо виготовлення причепа-кемпера є виною відповідача, оскільки лише йому могло бути і було відомо про неможливість виконання роботи у встановлені у Договорі строки. У такій ситуації, відповідач повинен був добросовісно повідомити позивача щодо неможливості виконання роботи та запропонувати інший, більш прийнятний для себе строк виконання роботи, виходячи із загального навантаження, або відмовитися від цього договору, мотивуючи відсутністю достатніх ресурсів та/або потужностей для виконання Договору. Однак, всупереч принципам добропорядності та звичаям ділового обороту, умовам Договору, відповідач ввів в оману позивача та шляхом обіцянок і переконань затягував час виконання свого зобов`язання.

Виходячи із виключних та особливих обставин цієї справи з ФОП ОСОБА_2 слід стягнути неустойку у розмірі 1% від суми договору за кожен день прострочення у розмірі 238820,27 грн. ( 2390$ х 1%/день х 361 день = 8627,9, що в перерахунку на національну валюту України на день подання позову становить 238820,27 грн.)

За змістом ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2388,20 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позов задоволити.

Розірвати договір № 0807/19 від 08.07.2019, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 про виконання робіт.

Стягнути з ФОП ОСОБА_3 суму завданих збитків в розмірі 46553,40 грн., 238820,27 грн. неустойки та 2388,20 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.11.2020.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ФОП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Хомик А.П.