КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 760/326661/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/4197/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченка М.М.

суддів: Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі: Макаровій К.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксани Василівни, третя особа - Державне підприємство «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання протиправним та скасування державної реєстрації права власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва постановленої 16 грудня 2019 року в приміщенні суду в складі судді Оксюти Т.Г.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», Державного реєстратора ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В., третя особа - ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в якому просить визнати незаконним дії ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо подання документів для державної реєстрації на нерухоме майно: квартиру, загальною площею: 27,24 кв.м., житловою площею: 14,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати протиправним дії державного реєстратора ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на нерухоме майно: квартиру, загальною площею: 27,24 кв.м., житловою площею: 14,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати рішення державного реєстратора ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В. про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартиру, загальною площею: 27,24 кв.м., житловою площею: 14,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 32630375.

Також ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на двокімнатну квартиру 27,24 кв.м., житловою площею: 14,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «Кредитні ініціативи»; заборонити державним реєстраторам, нотаріусам та органам, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень,- вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна, реєстр № 000, а саме: квартиру, загальною площею -27,24 кв.м., житловою площею - 14,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ТОВ «Кредитні ініціативи» вчиняти дії щодо відчуження квартири, вселення до квартири вчинення будь-яких дій пов`язаних з доступом до квартири, та уповноваження інших будь-яких осіб щодо вчинення будь-яких дій відносно квартири загальною площею-27,24 кв.м., житловою площею - 14,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити реєстрацію будь-яких осіб в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити будь-яким особам вчиняти дії по передачі права користування на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову до винесення рішення суду по даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів заявника.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову- залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову посилаючись на порушення норм процесуального права та неповного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення даного питання.

Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходило.

Позивач та її представник у суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав визначених у ній.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та з`ясувавши обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено намірів відповідача відчужити спірну квартиру або чинити перешкоди у виконанні рішення. Також, судом вказано, що задоволення даної заяви може порушити права третіх осіб, що не є сторонами у справі.

Апеляційний суд в повній мірі не може погодитись із такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами .

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підсумовуючи наведене та з метою забезпечення позову, апеляційний суд вважає за необхідне вжити заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, обраний заявником вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ТОВ «Кредитні ініціативи», оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні власника, а обмежується лише можливість його відчужити.

Разом з тим, заява в частині вимог про заборону здійснення будь-яких реєстраційних дій та передачі права користування спірним майном, оскільки застосований судом вид забезпечення позову у вигляді арешту квартири є достатнім та співмірним.

А відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відповідно до положень п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 367, 374, 376, 381-384, ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково..

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року - скасувати та постановити нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на двокімнатну квартиру 27,24 кв.м., житловою площею: 14,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «Кредитні ініціативи».

В іншій частині заяви відмовити.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (Код , адреса: 04655, м. Київ, вул.. Вікентія Хвойки, 21);

Відповідач: Державний реєстратор Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксана Василівна (адреса: 03115, м. Київ, вул.. Серпова, 3);

Третя особа: Державне підприємство «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (, адреса: 03115, м. Київ, вул.. Серпова, 3 ).

Постанова підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Постанова набирає чинності 12 березня 2020 року.

Виконання постанови доручити Солом`янському районному відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві.

Оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 березня 2020 року.

Головуючий суддя:

Судді: