Справа № 539/961/20
Провадження № 2-з/539/4/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2020 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді Даценка В.М.
з участю секретаря Шрейтер С.О.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Лубни заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ майна,-
ОСОБА_1 в порядку ст.ст.149-152 ЦПК України до подачі позову звернулася до суду з заявою про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ майна.
Заява мотивована тим, що заявник має намір подати позов до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна на суму, яка перевищує 100 000 грн 00 коп.
Вважає, що наразі існує необхідність забезпечення цього позову. Вказує, що невжиття таких заходів може призвести до відчуження майна.
Відтак, просить забезпечити позов шляхом заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 .
Ознайомившись з заявою, матеріалами позовної заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
За ч.ч.1,4 ст.152 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Відповідно до ч.6 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
За п.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Судом встановлено, що до поданої заяви не додано документу про сплату судового збору.
При цьому заявник ставить питання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, з огляду на незадовільний стан її здоров`я.
Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Враховуючи обставини цієї справи, суд не вважає за можливе відстрочити сплату судового збору.
Так, на даний момент позов не подано, а тому суд не може відстрочити сплату судового збору до моменту (прийняття судового рішення по справі), який може і не відбутися.
Крім того, суд звертає увагу на те, що заявник не конкретизує яке саме майно буде предметом наступного позову, що не дає можливості визначитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
При цьому до поданої заяви додані докази того, що нерухоме майно відповідача знаходиться як на території Лубенського району, так і на території Оржицького району. Враховуючи правило виключної підсудності у спорах щодо нерухомого майна не виключається підсудність такого позову та відповідно і заяви про забезпечення позову Оржицького районного суду.
Враховуючи наведене, заява підлягає поверненню заявнику.
Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ майна повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко