23.01.2020 Єдиний унікальний номер 205/4594/17
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/4594/2017
Номер провадження: 2/205/374/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про визнання договору купівлі продажу недійсним та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про визнання договору купівлі продажу недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй, ОСОБА_1 , належала квартира АДРЕСА_1 , на підставі Договору купівлі продажу, який включає умови договору визначення часток у спільному сумісному майні, виділ частки та поділ майна, що є у спільній частковій власності, посвідченого 27.01.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Олійник С.В.

Далі позивач зазначає, що у зв`язку із наявністю в неї боргових зобов`язань, знайома порадила їй звернутися до ломбарду, з метою отримання коштів для погашення боргів під заставу своєї квартири. Приблизно 10.05.2017 року позивач зазначає, що вона звернулася до ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Комунарівська, з метою отримання коштів під заставу свого майна. Директор ломбарду погодився надати їй кошти під заставу її квартири у розмірі 120 000 грн. 00 коп., де щомісячний платіж за погашення боргу буде складати 10 200 грн. 00 коп., однак договір застави необхідно оформити нотаріально. Таким чином, 12.05.2017 року в приміщені нотаріальної контори в присутності директора ломбарду та її присутності був підписаний договір, під час підписання якого остання отримала 104 000 грн. 00 коп. та 15 000 грн. було відраховано на укладання договору. Однак, в червні 2017 переглянувши копію договору, яку їй надали в нотаріальній конторі, зрозуміла, що ніякий це не договір застави, а це договір купівлі продажу квартири, і що вона вже не власник свого майна.

Позивач стверджує, що не пам`ятає момент укладання вказаного спірного договору, на момент його укладання через наявні в неї психічні розлади перебувала у стані, коли не мала об`єктивної можливості керувати своїми діями та розуміти їх значення.

У зв`язку з вищевикладеним, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач змушена звернутися до суду та просити суд визнати недійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого 12.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю., за реєстровим № 648.

Калініченко Оксана Костянтинівна у встановлений судом в ухвалі про прийняття до свого провадження по справі строк подала відзив на позовну заяву (а.с.132-1374), в якому просила відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради про визнання договору купівлі продажу недійсним. В обґрунтування своїх заперечень посилалася на ті обставини, що ОСОБА_1 заздалегідь була освідомлена про те, що вона укладає договір купівлі продажу квартири, а не договір застави, оскільки з нею обговорювались питання щодо дати звільнення квартири та зняття з реєстрації.

До початку розгляду даної цивільної справи по суті ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування зустрічного позову така особа посилалась на обставину того, вона, ОСОБА_2 , є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі Договору купівлі продажу, посвідченого 12.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю., за реєстровим № 648. Згідно п.1.5 цього Договору продавець взяла на себе обов`язок звільнити продану нею квартиру до 12.06.2017 року та знятися з реєстраційного обліку. Проте, в зазначений строк ОСОБА_1 продану нею квартиру не звільнила, з реєстраційного обліку не знялась. Більше того, звернулася 20.07.2017 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про визнання вищевказаного договору купівлі продажу недійсним. Отже, позивач за зустрічним позовом зазначає, що проживання відповідача та її неповнолітнього сина, в належній їй на праві власності квартирі створює для неї перешкоди у користуванні своєю власністю, у зв`язку із чим, вона змушена звернутися до суду та просити суд усунути їй, ОСОБА_2 , перешкоди у здійснені права власності шляхом виселення ОСОБА_1 , а також будь кого іншого, із квартири АДРЕСА_3 , без надання іншого житлового приміщення, а також, визнати відповідача такою, що втратила право користування вищевказаним житловим приміщенням, шляхом зняття її з реєстраційного обліку.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та її представник за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі по мотивам, що викладені у позовній заяві. Зустрічні позовні вимоги позивач та її представник не визнали та просили у їх задоволені відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги первісного позову визнали.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом: Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у судове засідання не з`явився, надали до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника, та винести рішення відповідно до чинного законодавства.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. від 08.05.2018 року цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про визнання договору купівлі продажу недійсним та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстраційного обліку, була прийнята до свого провадження.

Ухвалою суду від 14.09.2018 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу недійсним. Вирішено витребувати у відділенні № 7 ПАТ «КБ Аккорд Банк» в особі його керівника (м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 40), наступні докази: - належним чином завірену копію платіжного дорученнями № 6 від 12.05.2017 року, платник ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , МФО НОМЕР_2 , дебет.рах. № НОМЕР_3 , отримувач платежу ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , МФО НОМЕР_2 , кредит.рах. № НОМЕР_5 , сума 119 360 грн. 00 коп., призначення платежу Договір купівлі продажу № б/н від 12.05.2017 року на майно за адресою: АДРЕСА_4 , нотаріус Шатковська І.Ю.; - належним чином завірену копію банківського документу про отримання грошових коштів ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 за вказаним платіжним дорученням або належним чином завірену копію банківського документу щодо розпорядження заявленими коштами ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; - належним чином завірену копію документів про відкриття банківського рахунку № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 та відомості щодо стану такого рахунку починаючи з 12.05.2017 року і по цей час; -належним чином завірену копію документів про відкриття банківського рахунку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та відомості щодо стану такого рахунку починаючи з 12.05.2017 року і по цей час.

Ухвалою суду від 30.11.2018 року було призначено по даній цивільній справі судово- психіатричну експертизу та зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 08.02.2019 року було відновлено провадження по цивільній справі, у зв`язку з надходженням 07.02.2019 року до суду висновку експерта № 7 від 15.01.2019 року.

Ухвалою суду від 01.04.2019 року було призначено по даній цивільній справі стаціонарну судово психіатричну експертизу, та зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 21.08.2019 року було відновлено провадження по цивільній справі, у зв`язку з надходженням 10.07.2019 року до суду висновку експерта № 6 від 27.06.2019 року.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, висновок експерта, суд ухвалює рішення виходячи із наступного.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належала квартира АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі продажу, який включає умови договору визначення часток у спільному сумісному майні, виділ частки та поділ майна, що є у спільній частковій власності, посвідченого 27.01.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Олійник С.В. за реєстровим № 31 та зареєстрованого згідно інформаційної довідки № 52377273 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 01.02.2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 01, номер запису про право власності 13068846.

Судом також встановлено, що 12.05.2017 між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу квартири загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 684 (а.с.5).

Судом встановлено, що на виконання умов вказаного спірного договору купівлі-продажу квартири від 12.05.2017 р. ОСОБА_1 , як продавець отримала від ОСОБА_2 , як покупця, грошові кошти у розмірі 119 360 грн. 00 коп. за відчуження такого об`єкту нерухомого майна. Вказана обставина позивачем за первісним позовом не спростовувалась.

Також судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.05.2017 р. за ОСОБА_2 було зареєстровано речове право на квартиру загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

З амбулаторної карти ОСОБА_1 також вбачається, що остання перебуває на обліку лікаря-психіатра з 1990 року з діагнозом «Дебільність». Так само, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідки за № 11/404 від 19.07.2017 року, виданої КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1» позивач за первісним позовом продовжує перебувати на обліку у лікаря психіатра з приводу легкої розумової відсталості.

Судом також встановлено, а сторонами визнана та обставина, що станом на день розгляду справи, ОСОБА_1 продовжує фактично проживати у вказаній квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

З огляду на ті обставини, що ОСОБА_1 вважає вказаний договір недійсним через те, що на момент його укладання вона не мала об`єктивної можливості керувати своїми діями та розуміти їх значення, а у свою чергу, ОСОБА_2 не визнає таких обставин, та оспорює право позивача за первісним позовом на володіння та користування такої квартирою, і наполягає на створенні ОСОБА_1 перешкод у користуванні таким майном для нового власника, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частинами першою, третьою, четвертою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи зі змісту статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

У частині першій статті 225 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений дієздатною фізичною особою, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи в разі, якщо судом буде встановлено, що в момент вчинення правочину вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, встановлені статтею 225 ЦК України. Згідно з наведеною статтею правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред`явити її опікун.

У контексті викладеного слід розуміти, що підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, має бути встановлена судом абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Оскільки у частині першій статті 225 ЦК України вживається термін «момент» вчинення правочину, то в разі призначення психіатричної експертизи слід ставити перед експертом запитання стосовно конкретно визначеного відрізку часу, оскільки протягом дня психічний стан особи може змінюватись.

Підставою для визнання правочину недійсним за статтею 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України: від 29 лютого 2012 року № 6-9цс12, від 28 вересня 2016 року № 6-1531цс16, та постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року № 61-5896св18.

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину в межах розгляду даної справи судом було призначено відповідну судово-психіатричну експертизу.

Згідно висновку судового експерта КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради № 6 від 27.06.2019 року ОСОБА_1 в період укладання договору купівлі продажу квартири 12 травня 2017 року виявила хронічний стійкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості з порушеннями емоцій та поведінки і психотичними включеннями; за своїм психічним станом у той період часу іспитована не могла розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Як зазначено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 р. №8 «Про судову експертизу у кримінальних та цивільних справах», суд при дослідженні експертного висновку повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, зміст та висновки зазначеного акту судово-психіатричної експертизи № 6 від 27.06.2019 року, суд доходить висновку, що такий експертний висновок є категоричним за змістом висновків, логічним, послідовним та містить опис та обґрунтування наданим висновкам та вичерпних конкретних відповідей на поставлені питання, а також загальний підхід до проведення експертного дослідження, ґрунтується на досліджених експертами матеріалах справи, письмових доказах та медичних документах (виписки з історії хвороб, довідок про встановлення медичних діагнозів), що узгоджується із вимогами Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, що затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України 08 травня 2018 року № 865, який зареєстрований в у Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 р. за № 719/32171. Експерт попереджалась судом про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, про що свідчать відповідні дані в ухвалі суду про призначення експертизи та зміст вступної частини висновку експертизи.

Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, суд доходить висновку, що акт судово-психіатричної експертизи № 6 від 27.06.2019 року, не порушує встановлений нормами ст. 3 Закону України «Про судову експертизу» принципи об`єктивності та повноти дослідження, та є повним й обґрунтованим.

Таким чином, суд встановивши, що за результатами висновків судової психіатричної експертизи № 6 від 27.06.2019 року позивач в момент укладання спірного договору за своїм психічним станом не могла розуміти значення своїх дій і керувати ними, доходить висновку про наявність підстав для визнання оспорюваного договору недійсним.

За вказаних обставин, суд також доходить висновку про необхідність відмови в повному обсязі у задоволенні зустрічного позову про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстраційного обліку, оскільки через обставину визнання спірного договору недійсним позивач за зустрічним позовом позбавляється статусу власника відповідного житлового приміщення, а відтак вказаний учасник справи позбавляється й відповідної матеріально-правової правоздатності щодо пред`явлення вимог, які є похідними від наявності речового права на нерухоме майно.

Окрім цього, відповідно до статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Застосування реституції та повернення майна за недійсним правочином, враховуючи положення статті 216 ЦК України, є можливим тоді, коли предметом спору є правочин за участю власника і покупця (набувача).

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" за змістом статті 216 ЦК та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину.

З огляду на вищевказані вимоги матеріального закону суд вважає за необхідне застосувати реституцію та повернути сторони в первісний стан.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (стаття 216 ЦК України) застосовується, якщо законом не встановлені особливі умови її застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

За таких вимог матеріального закону, застосовуючи інститут реституції в межах розгляду даної цивільної справи, суд повертає сторони у первісний стан, стягуючи із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 отримані за спірним договором купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідченого 12.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю., за реєстровим № 648 грошові кошти у сумі 119 360 грн. 00 коп. Одночасно із цим суд вважає за необхідним повернути у власність ОСОБА_1 вказану квартиру, припинивши право власності відповідача за первісним позовом на таке майно, у зв`язку із чим уповноважений суб`єкт державної реєстрації має вжити заходів щодо реєстрації переходу права власності на покупця за договором, - позивача по справі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6 )

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги первісного позивача задоволені, тому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 630 (шістсот тридцять) грн. 00 коп.

У зустрічному позові відмовлено, тому судові витрати за зустрічним позовом у вигляді судового збору віднести на рахунок позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 .

Згідно ч. 9,10 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи положення ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 158, 258 - 259, 263 265 ЦПК України, ст. ст. 203,215,216,229-233 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_7 ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради (місце знаходження: 49064, м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, буд.77) про визнання договору купівлі продажу недійсним - задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати недійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 12.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю. за реєстровим № 684.

3. В порядку застосування наслідків недійсності правочину стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_7 ) отримані за спірним договором купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідченого 12.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю., за реєстровим № 648, грошові кошти у сумі 119 360 (сто дев`ятнадцять тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп.

4. В порядку застосування наслідків недійсності правочину повернути у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 , припинивши право власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_7 ) на таке майно шляхом здійснення уповноваженим суб`єктом державної реєстрації дій щодо реєстрації переходу права власності на покупця за договором, - позивача по справі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6 ).

5. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_7 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6 ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місце знаходження:49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 74, код ЄДРПОУ 40392181), про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстраційного обліку відмовити в повному обсязі.

6. Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_7 ) на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6 ) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за первісним позовом, понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 630 (шістсот тридцять) грн. 00 коп.

7. Судові витрати за зустрічним позовом у вигляді судового збору віднести на рахунок позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан