Справа № 456/4496/18 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/811/4070/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справицивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду від 04 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_6 в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача служби у справах дітей управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом ,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 04 грудня 2019 року клопотання ОСОБА_9 задоволено частково.

Зупинено провадження по справі №456/4496/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_6 в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача служби у справах дітей управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом до закінчення розгляду Верховним Судом справи №456/2483/11 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Львівської області від 11 січня 2016р.

В задоволенні клопотання ОСОБА_9 про зупинення провадження у справі №456/4496/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_6 в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача служби у справах дітей управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом до закінчення органами досудового слідства, а саме ДБР у провадженні №0001809 від 29.04.2014р. щодо слідчої Сявавко І.І., Стрийським СВ ВП ГУ НП у Львівській області у провадженні №000081 від 17.01.2019р. відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 .

В апеляційній сказі покликається на те, що рішення суду у справі № 456/2483/11 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , третя особа - ОСОБА_10 , ОСОБА_8 пре витребування майна від добросовісного набувача - набрало законної сил 11 січня 2016 року, тобто з моменту перегляду Апеляційним судом Львівської області.

Відтак, на думку скаржника, у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування п.6 ч. 1 ст.251 ЦПК України та зупиняти провадження у справі.

Також вказує, що суд дійшов помилкового висновку, що провадження у даній справі слід зупинити до закінчення розгляду Верховної Судом справи № 456/2483/11 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Львівської області від 11 січня 2016 р., оскільки нормами Цивільно - процесуального кодексу не передбачена вище зазначена підстава для зупинення провадження.

Просить ухвалу Стрийського міськрайонного суду від 04 грудня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У лютому 2020 році ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в інтересах малолітньої ОСОБА_7 подали відзив на апеляційну скаргу у якому просять залишити без змін ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 грудня 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Пунктом 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судом та матеріалами справи встановлено, що на розгляді Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_6 в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача служби у справах дітей управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.

В ході розгляду вказаної справи позивачка ОСОБА_9 звернулася до суду із клопотанням про зупинення провадження по даній справі, оскільки ДБР проводиться досудове розслідування у провадженні №1'001809 від 29.04.2014р. щодо слідчої Сявавко І.І., Стрийським СВ ВП ГУ НП у Львівській області у провадженні №000081 від 17.01.2019р., а також в провадженні Верховного Суду знаходиться касаційна скарга на ухвалу Львівського апеляційного суду від 19.07.2019р. про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області за нововиявленими обставинами і по даній скарзі відкрито провадження. Дані справи і кримінальні провадження по яких проводиться досудове розслідування є взаємопов`язані і закінчене досудове розслідування, яке встановить осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення і вирішення Верховним Судом скарги про скасування рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами матиме значення для вирішення даного позову тому, провадження по даній справі слід зупинити до вирішення вищевказаної справи по суті та закінчення досудових розслідувань тому, просить клопотання задоволити.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та зупиняючи провадження по справі суд першої інстанції виходив з того, що є підстави для зупинення провадження , передбачені ст. 251 ЦПК України.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У цьому випадку провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 5 частини першої статті 253 ЦПК).

Так, в порушення вищезгаданих положень цивільного процесуального законодавства, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не було враховано, що судове рішення по цивільній справі №456/2483/11 набрало законної сили 11 січня 2016 року (а.с. 12).

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 251 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 6 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Проте суд, у порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши іншу цивільну справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави спорів у справах, не вказав, у чому полягає пов`язаність справ, та не зазначив обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання права власності на житловий будинок виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи та об`єктивну неможливість розгляду справи.

Крім того, зупиняючи провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Крім того, оскаржувана ухвала в частині зупинення провадження по справі постановлена із порушенням норм процесуального права, а саме ч. 3 ст. 210 ЦПК України та п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, згідно яких на стадії розгляду справи по суті не допускається зупинення провадження з підстав об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Суд першої інстанції формально розглянув заяву ОСОБА_9 про зупинення провадження у справі та дійшов передчасного висновку про її задоволення, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З урахуванням наведеного, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 слід задовольнити, ухвалу Стрийського міськрайонного суду від 04 грудня 2019 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст., 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374 , 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду від 04 грудня 2019 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06 травня 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.