Справа № 404/1319/18
Номер провадження 2/404/1827/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Просила:

- стягнути на свою користь 98300 грн. з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в рахунок відшкодування моральної шкоди;

- стягнути на свою користь 20 000 грн. з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди;

- стягнути на свою користь 9085 грн. з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди витрат на лікування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 жовтня 2015 року близько 09:30 год. водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем ЗИЛ-5301, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись п вул. Соціалістичній в м. Кіровограді, зі сторони вул. Ж. Революції в напрямку вул. Панфіловців, на перехресті вул. Соціалістична та вул. Панфіловців, повертаючи ліворуч на вул. Панфіловців допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку прямо по вул. Соціалістичній зі сторони вул. Бєляєва в напрямку вул. Ж. Революції (вул. Вокзальна).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді: гематоми та саден в області лоба, які згідно висновку СМЕ №1942 від 24 грудня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В цей же день 22 жовтня 2015 року були внесені відомості до ЄРДР № 0010118 про кримінальне правопорушення ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області Могітич Б.І. кримінальне провадження за № 0010118 від 22 жовтня 2015 року, розпочате за фактом порушення правил дорожнього руху за ч. 1 ст. 286 КК України закрито.

В описовій частині вищевказаної постанови зазначено, що тілесні ушкодження, які вона отримала внаслідок ДТП відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень згідно висновку СМЕ № 1942 від 24 грудня 2015 року.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 лютого 2016 року по справі № 404/760/16-п, номер провадження 3/404/260/16 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказано, що в результаті ДТП позивач знаходиться на лікарняному з 22 жовтня 2015 року по 05 грудня 2015 року та з 11 листопада 2015 року по 17 листопада 2015 року і витратила на ліки 9085 грн.

Після виписки привичний ритм життя позивача повністю змінився. У зв`язку із завданням тілесних ушкоджень відповідачем, вона зазнала значної моральної шкоди, яка виразилась у нестерпному фізичному болю, емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях та ушкодженням здоров`я. На фоні емоційних та психічних страждань від отриманих тілесних ушкоджень вона намагалася відновити привичний ритм життя, який у неї змінився після цієї події.

Також, їй були завдані збитки в сумі 9085 грн., які складаються з витрат на лікування.

Розмір моральної шкоди вона оцінює в сумі 120 000 грн. та виходила з того, що мінімальна вартість придбання путівки до санаторію «Люстдорф» в АДРЕСА_1 коштує близько 30 000 грн. Двічі або чотири рази позивач має відвідати санаторій та трохи відновити стан здоров`я, який був до ДТП, нажаль повністю відновити попередній стан здоров`я не можливо.

Розмір відшкодування страхової компанії складає всього 1700 грн., за відшкодування шкоди здоров`ю потерпілого, яка є суттєво недостатньою була для придбання ліків. Ліміт відшкодування моральної шкоди станом на 2015 рік складає 100 000 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 19 березня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання /а.с.32-33/.

03 травня 2018 року від представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що 05 травня 2016 року позивач звернулась до НАСК «Оранта» із заявою про відшкодування витрат на лікування вказуючи на те, що постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 грудня 2015 року винним в скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2 , страхувальника НАСК «ОРАНТА» цивільно-правова відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09 липня 2015 року №АЕ/3509500.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , їй було направлено листа щодо необхідності надати додатково копію виписки з історії хвороби, документи про понесені витрати на лікування.

Заявою від 07 червня 2016 року, позивач повідомила, що амбулаторна картка загубилася і просить провести виплату за документами, які були надані нею раніше без виписки із історії хвороби.

Згідно ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що діяв на момент розгляду справи, при відшкодуванні шкоди у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Якщо страховику не надані документи, що документально підтверджують розмір витрат, то відповідно ст. 4.2 цього Закону, потерпілому відшкодовується мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожен день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.

В зв`язку з тим, що позивачем не було надано документів на підтвердження діагнозу та призначення лікування, на підставі яких були придбані лікарські препарати, керуючись вищезазначеними статтями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_1 було зроблено розрахунок страхового відшкодування: мінімальна заробітна плата - 1378 грн. : 30к/д = 45,93 грн. х 38 к/д ) кількість днів лікування). Всього - 1745,47 грн.

Згідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Таким чином, розмір моральної шкоди становить 87,27 грн. Загальна сума страхового відшкодування - 1832,74 грн.

Відповідно затвердженого страхового акту № ОЦВЗ-15-7344/1, 23 червня 2016 року, через ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 було виплачене страхове відшкодування.

Таким чином, беручи до уваги норми закону, який регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вважає, що вимоги позивача про відшкодування 98300 грн. моральної шкоди є безпідставними, незаконними і тому не підлягають задоволенню /а.с.42-44/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження по справі, та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні /а.с.75-76/.

В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин 3, 4 статті 12, частин 1, 2 статті 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2015 року приблизно о 09:30 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ЗІЛ-5301», д.н. НОМЕР_1 , по вулиці Соціалістичній в м. Кіровограді, при повороті ліворуч на перехресті з вулицею Панфіловців не надав переваги в русі автомобілю «Фольксваген», д.н. НОМЕР_2 , який рухався прямо в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби зіткнулися та отримали механічні пошкодження.

Винним у вчиненні вказаної ДТП визнано ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 лютого 2016 року /а.с.5/.

Відповідно до постанови про закриття кримінального правопорушення від 31 грудня 2015 року, внаслідок ДТП пасажир автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді: гематоми та саден в області лоба, які згідно висновку СМЕ №1942 від 24 грудня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказаною постановою кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010118 від 22 жовтня 2015 року, розпочате за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за ознаками злочину передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України закрито, за відсутністю в діянні водія ОСОБА_2 , складу кримінального правопорушення /а.с.6-7/.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

Відповідно до листків непрацездатності, ОСОБА_1 з 22 жовтня 2015 року по 05 листопада 2015 року, з 11 листопада 2015 року по 27 листопада 2015 року перебувала на лікарняному /а.с.13-14/.

05 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування витрат понесених на лікування /а.с.49-50/.

Страхова компанія виплатила ОСОБА_1 1745,47 грн. в якості страхового відшкодування майнової шкоди, а також 87,27 грн. у відшкодування моральної шкоди. Загальна сума страхового відшкодування становила 1832,74 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК). Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року по справі № 461/8496/15.

Так, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 9085 грн. грн. матеріальної шкоди, зокрема витрати понесені нею на лікування. Враховуючи, що позивачем не надано будь-якої медичної документації щодо часу її лікування з обґрунтуванням необхідності отримання лікування та придбання ліків, вимоги останньої щодо відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Надані позивачем копії чеків на придбання ліків не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відсутні докази того, що саме вказані препарати були призначені позивачу в період лікування.

Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в розмірі 98300 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Враховуючи, що сума до відшкодування заподіяна здоров`ю складає 1745,47 грн., то 5% від неї складають 87,27 грн. Вказану суму було виплачено позивачу, що не заперечується сторонами.

Тому, вимога позивача в цій частині не підлягає до задоволення.

Також позивач просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь 20 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Отже, визначення розміру моральної шкоди в грошовому еквіваленті належить до компетенції суду на підставі прямої вказівки ЦК України, а проведення експертизи для визначення розміру такої шкоди не є абсолютно необхідним. Суд в будь-якому випадку повинен самостійно визначити обґрунтований розмір моральної шкоди залежно від критеріїв, наведених в ЦК України, а також з урахуванням будь-яких інших обставин, які мають істотне значення, керуючись при цьому вимогами розумності і справедливості.

Пунктами 3, 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із порушенням наданих прав, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з п. 5 вищевказаної постанови Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

На думку суду, позивач поза всяким сумнівом зазнала моральних та душевних страждань у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Однак, суд критично оцінює доводи позивача в обґрунтування моральної шкоди, зокрема визначення її розміру в сумі 20 000 грн.

Отже, моральну шкоду суд оцінює в 5 000 грн., як належну і допустиму грошову компенсацію моральних страждань позивача, і такий розмір моральної шкоди суд вважає справедливим та співмірним перенесеним позивачем фізичних та моральних страждань.

В зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір, у розмірі 840 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263, 265, 352 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_4 ).

Відповідач: ПАТ «НАСК «Оранта» (місце розташування: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ).

Повний текст судового рішення складено 12.03.2020 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда