Номер провадження: 22-ц/813/6584/20
Номер справи місцевого суду: 509/4936/18
Головуючий у першій інстанції Козирський Є. С.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

15.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року вцивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ЖБК «Марін-Білдер», треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ЖБК «Марин-Білдер» про визнання права власності на шість житлових будинків за відповідними адресами в Овідіопольському районі Одеської області.

29 жовтня 2018 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області (головуючий-суддя Козирський С.Є.) від відкрито провадження у справі.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

06 березня 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий-суддя Сєвєрова Є.С.) апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до житлово будівельного кооперативу «Марін Білдер» в особі ліквідаційної комісії житлово будівельного кооперативу «Марін Білдер», треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , про визнання права власності повернуто.

25 квітня 2019 року ОСОБА_9 , яка є представником ОСОБА_10 , просила суд залучити його до участі у справі, як третю особу на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог.

09 січня 2019 року третя особа ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження по вказаній цивільній справі до розгляду і остаточного ухвалення судового рішення та набуття законної сили по справі № 509/6850/19, 509/4782/19, 511/2284/19, посилаючись на те, що ствердження позивачки того, що вона є остаточним власником спірного житлового будинку і суд має визнати за нею право власності на підставі ст. 392 ЦК України є спірним та передчасним, а отже, рішення, винесені за результатом розгляду вищезазначених справ мають об`єктивний вплив на розгляд справи №509/4936/18 та рішення суду по даній справі.

09 січня 2020 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області (головуючий-суддя Козирський Є. С.) в задоволенні клопотання третьої особи ОСОБА_6 про зупинення провадження по цивільній справі № 509/4936/18 за позовом ОСОБА_3 до ЖБК «Марін-Білдер», треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання права власності відмовлено.

22 січня 2020 року ОСОБА_6 не погодившись з ухвалою суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та винести іншу, якою задовольнити її клопотання.

24 січня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий-суддя Князюк О.В.) відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 січня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зупинення провадження по цивільній справі № 509/4936/18 за позовом ОСОБА_3 до ЖБК «Марін-Білдер», треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання права власності.

11 березня 2020 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області (головуючий-суддя Козирський Є.С.) позов ОСОБА_3 до ЖБК «Марін-Білдер», треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання права власності задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 (який фактично є житловим будинком, розташованим в АДРЕСА_2 )), загальна площа 270,4 кв.м., житлова площа 90,9 кв.м., що складається А- житловий будинок, І - вимощення реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37. Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_3 ), загальна площа 269,9 кв.м., житлова площа 90, 5 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237. Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_4 , загальною площею 402,2 кв.м., житлова площа 80,2 кв.м., що скаладається А житловий будинок, І вимощення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37. Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_5 ), загальна площа 401,9 кв.м., житлова площа 80,1 кв.м., що складається А житловий будинок, І мостіння. №1,2 огорожа. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37. Стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу «Марін-Білдер» () на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати в розмірі 8810,00 гривень.

23 квітня 2020 року канцелярією Овідіопольського районного суду Одеської області зареєстровано апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення від 11 березня 2020 року. Апелянт вважає висновки суду першої інстанції неспроможними з причин неповного з`ясування обставин справи, помилкових висновків та таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт пояснює те, що суд не звернув увагу на те, що згідно до предмету угоди від 18 березня 2005 року, укладеною між позивачкою та відповідачем, відповідач зобов`язався надати позивачці певну земельну ділянку під будівництво та експлуатацію житлового будинку, замовником будівництва якого виступає відповідач. Жодною умовою зазначеної угоди не було передбачено передачу закінченого будівництвом будинку у власність позивачці, що доводиться змістом угоди. Апелянт пояснює, що судом було встановлено під час розгляду справи, спірний будинок за відповідною декларацією від 04.10.11 року було введено відповідачем в експлуатацію. На думку апелянта, суд першої інстанції не звернув увагу та не надав відповідної оцінки тому факту, що в зазначеній судовій справі ця же сама вимога вже була предметом розгляду з тих же самих підстав. Таким чином, суд першої інстанції повторно розглянув позовну вимогу з тим же предметом та на тих же підставах, які вже ретельно розглядались судами усіх інстанцій, що є грубим порушенням. Апелянта впевнена, що такий висновок суду суперечить наявним доказам в справі та вимогам законодавства, так як угода з відповідачем не передбачала набуття позивачкою права власності на спірний будинок, причому за законним порядком, чинним на час введення спірного будинку в експлуатацію, член кооперативу не отримував права власності на об`єкт нерухомості, який будується кооперативом, після введення такого об`єкту в експлуатацію і в справі немає жодного доказу виникнення у позивачки права власності на підставах, передбачених законом. Крім того, суд першої інстанції повністю проігнорував доведені доводи апелянта, щодо наявності у неї зареєстрованого права на спірний будинок та обставин його виникнення. Також апелянт вказує на те, скасоване судом свідоцтво про право власності є документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється. Апелянт інформує про те, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів, але матеріали справи не містять жодного доказу, щодо набуття позивачкою права власності на спірний будинок. Просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року в частині права власності ОСОБА_3 на житловий будинок з господарчими спорудами будівлями та спорудами, відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст рішення Овідіопольського районного суду Одеської області було складено 20 березня 2020 року. Апеляційну скаргу подано до Овідіопольського районного суду Одеської області 23 квітня 2020 року. Пропуск строку на апеляційне оскарження апелянт пояснює тим, що повний текст отримано 31.03.2020 року.

На підставі ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Оскільки в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення, в якому зазначено, що ОСОБА_11 отримала копію оскаржуваного рішення 31 березня 2020 року, апелянційну скаргу подано до Овідіопольського районного суду Одеської області 23 квітня 2020 року. Інших доказів отримання апелянтом копії оскаржуваного рішення матеріали справи не містять. Таким чином суд приходить до висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження.

12 травня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Дрішлюк А.І.) вказану апеляційну скаргу було залишено без руху, у зв`язку з несплатою апелянтом судового збору.

Відповідно до заяви від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до якої додається квитанція про сплату судового збору, а отже апелянтом було усунуто недоліки які були вказані в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Так, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні та на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України, суд вважає за необхідне відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справ, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року вцивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ЖБК «Марін-Білдер», треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання права власності.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк