УХВАЛА

23 березня 2020 року

м. Київ

справа №753/4387/19

провадження № 61-3868ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року повернуто скаржнику без розгляду.

26 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року, в якій просить оскаржувану ухвалу та направити справу до Київського апеляційного суду для продовження розгляду.

Частиною третьою статті 4 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року №460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Даний закон набрав чинності 08 лютого 2020 року. Касаційна скарга надіслана засобами поштового зв`язку 26 лютого 2020 року, тобто, після набрання чинності вказаним законом, а відтак під час вирішення питання про прийняття даної касаційної скарги до розгляду суду слід керуватися положеннями процесуального законодавства, чинного станом на день подання касаційної скарги.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, проте, таких документів до касаційної скарги не долучено.

Натомість, скаржник в касаційній скарзі порушує питання про відстрочення сплати судового збору за подання даної касаційної скарги до ухвалення рішення у справі, в обґрунтування якого посилається на те, що на його думку відверто незаконні Київського апеляційного суду призвели до порушення його прав та, як наслідок. І до додаткових судових витрат, на підставі чого вважає, що наведене є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Вивчивши наведені скаржником обставини, долучені до касаційної скарги документи, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні такого клопотання слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Положеннями статті 136 ЦПК України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір» врегульовано питання відстрочення сплати судового збору.

Положення статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачають ряд підстав, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони у справі, може своєю ухвалою, зокрема, відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення рішення у справі. Право на відстрочення сплати судового збору має фізична особа за умови, що 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За правилами статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Оскільки до скаржник не долучив до касаційної скарги документів на підтвердження передбачених законом підстав, а зазначена ним в касаційній скарзі підстава для відстрочення сплати судового збору не входить до визначеного чинним законодавством переліку, то у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі слід відмовити.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 4 даного закону за подання фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду розмір судового збору дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги на ухвалу суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш