Справа № 931/791/19
Провадження № 2/931/26/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року смт Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:

29 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Від шлюбу у них народилась дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03 лютого 2015 року шлюб між ними розірвано.

Вони з відповідачем разом не проживають. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з позивачем, яка самостійно доглядає та виховує її, матеріально забезпечує, а також виконує інші обов`язки, необхідні для належного утримання дочки.

Крім того, зазначає, що їх дочка навчається у Луцькому НТУ на денній формі навчання за спеціальністю дизайн (графічний дизайн), оплата за перший семестр навчання становить 9000 грн. Перебуваючи у декретній відпустці, позивач не має змоги в повному обсязі забезпечити дочку всім необхідним, оскільки окрім оплати за її навчання вона несе витрати на проїзд, харчування та проживання дочки. Вважає за необхідне розділити вказану суму за навчання порівну між нею та відповідачем.

Просить стягнути з відповідача на її користь половину витрат, які були понесені нею на оплату навчання їх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4500 грн.

06 грудня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого зазначив, що протягом тривалого часу з позивачем неможливо досягти домовленості щодо способу виконання ним обов`язків, пов`язаних з утриманням та вихованням їх дочки. Після розірвання шлюбу з позивачем ОСОБА_3 проживала разом з ним та перебувала на його повному утриманні. В цей час позивач влаштувала особисте життя. Він постійно надавав та надає дочці матеріальну допомогу, при цьому будь-яких розписок від позивача не брав. Також купує для дочки продукти харчування, одяг, дає кошти на її лікування, додаткові заняття - уроки дизайну. Зазначив, що він є інвалідом ІІ групи з дитинства, крім пенсії, у нього інших доходів немає.

Окрім того, зазначив, що ОСОБА_1 в підтвердження обгрунтування її вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину до матеріалів позовної заяви додала договір № Б-00026 від 07 серпня 2019 року про надання освітніх послуг, який укладений між вищим навчальним закладом та ОСОБА_4 . При цьому, остання стверджує, що саме вона понесла витрати за навчання дочки, хоча відповідно до квитанції № 0.0 .1 від 16 серпня 2019 року платником є ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 . Вважає, що позовні вимоги є недоведеними та необгрунтованими. Просить суд в задоволенні позову про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

25 лютого 2020 року позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що позивачем не надано належних доказів в обгрунтування обставин, зазначених у позові, зокрема щодо понесення нею особисто витрат в сумі 9000 грн. за надання освітніх послуг їх дочці. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 03 лютого 2015 року Локачинським районним судом Волинської області винесено рішення про розірвання шлюбу між сторонами (а.с. 3-4).

Від шлюбу у них народилась дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про її народження від 10 грудня 2002 року ( а.с.6).

Із довідки виконавчого комітету Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області № 343 від 15 жовтня 2019 року вбачається, що дочка ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до договору № Б-00026 від 07 серпня 2019 року про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою ОСОБА_3 навчається у Луцькому національному технічному університеті на денній формі навчання за спеціальністю "Дизайн" (Графічний дизайн), строк надання освітньої послуги - 3 роки 10 місяців (а.с. 9-10).

Частиною 1 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи із вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що СК виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

У позовній заяві про стягнення додаткових витрат на дитину, позивач зазначила, що відносить до таких витрат кошти понесені нею за навчання дочки.

Із договору № Б-00026 від 07 серпня 2019 року вбачається, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 72000 грн. х на індекс інфляції за роки навчання. Оплата за перший семестр вноситься на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 25 серпня року вступу в розмірі 9000 грн. В підтвердження викладеного позивачем додано до матеріалів позову квитанцію № 0.0..1 від 16 серпня 2019 року про оплату освітніх пуслуг в розмірі 9000 грн (а.с.8).

Разом з тим, як вбачається із вказаної квитанції, оплату за платне навчання студента першого курсу денної форми навчання ОСОБА_3 проведено не ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 - невідомою особою у справі. Тому дана квитанція не є доказом сплати позивачем вказаної суми відповідно до вимог діючого законодавства.

Також у судовому засіданні позивач зазначила, що дитина ОСОБА_3 проживає не з нею, а з її батьками.

Окрім того, у судовому засіданні встановлено, що відповідач постійного заробітку не отримує. ОСОБА_2 відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії ВЛН № 0067752 та пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 є інвалідом ІІ групи з дитинства, останній отримує незначну пенсію, зокрема, із довідки про його доходи № НОМЕР_2 /997 вбачається, що розмір пенсії за період з 01 червня 2019 по 30 листопада 2019 року складає 11497 грн. (а.с. 21, 22, 23).

Таким чином, ОСОБА_1 не надала до суду доказів тих обставин, що вона приймала участь у витратах за надання освітніх послуг їх дочці.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, тому відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у задоволенні її позову відмовлено, судові витрати у справі компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77, 81, 247, ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 180, 185 СК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Суддя Локачинського районного суду Т.О. Кідиба