Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2020 Справа №607/4309/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Грицака Р.М.

присяжних Веселович Т.Я., Камаш Н.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

прокурора Воловник М.В.,

представника КНП «ТОКПНЛ» ТОР

лікаря-психіатра Гач М.П.,

особи, щодо якої розглядається питання,

пов`язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою представника Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради генерального директора Шкробот Володимира Васильовича про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу без його згоди, -

В С Т А Н О В И В:

Генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради (далі - КНП «ТОКПНЛ» ТОР) Шкробот В.В. звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_3 . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у ОСОБА_3 наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_3 , які надійшли від його батька ОСОБА_4 . На підставі цих відомостей ОСОБА_3 був оглянутий лікарем-психіатром Гач М.П. , яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також ОСОБА_3 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП «ТОКПНЛ» ТОР, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу". Згода ОСОБА_3 на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію.

У судовому засіданні представник КНП «ТОКПНЛ» ТОР, лікар-психіатр Гач М.П. заяву підтримала і пояснила, що лікування ОСОБА_3 можливе лише в умовах стаціонару, однак, внаслідок психічного розладу він не може усвідомити необхідність проходження лікування та надати згоду на лікування у КНП «ТОКПНЛ» ТОР, у зв`язку із чим просить заяву задовольнити.

Прокурор Воловник М.В. в судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_3 у Тернопільську обласну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди.

Законний представник ОСОБА_3 - його брат ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що його брат ОСОБА_3 потребує кваліфікованої допомоги та лікування.

Особа, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги - ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що не заперечує щодо його госпіталізації з метою лікування.

В ході судового розгляду заяви судом встановлено.

ОСОБА_3 поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 2 психіатричне відділення КНП «ТОКПНЛ» ТОР 05 березня 2020 року о 10 год. 50 хв. по направленні АПВ з приводу - діагноз: важка розумова відсталість, синдром емоційно-вольової нестійкості на грунті ДЦП.

ОСОБА_3 був оглянутий лікарем-психіатром Гач М.П. , яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації.

Також, ОСОБА_3 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП «ТОКПНЛ» ТОР, у складі: голови комісії - Бондаренко О.М. та членів комісії: Венгер О.П. , Баранюк Н.М. , Гач М.П. , якою встановлено у ОСОБА_3 діагноз: важка розумова відсталість, синдром емоційно-вольової нестійкості на грунті ДЦП.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель села Осташівці Зборівського району Тернопільської області поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 2 психіатричне відділення КНП «ТОКПНЛ» ТОР 05 березня 2020 року о 10 год. 50 хв. по направленні амбулаторно-поліклінічного відділення з приводу діагнозу - важка розумова відсталість, синдром емоційно-вольової нестійкості на грунті ДЦП.

З анамнезу захворювання встановлено, що ОСОБА_3 хворіє від народження. Пологи у матері протікали із ускладненнями, при народженні отримав травму голови. Ріс і розвивався із затримкою психомоторного розвитку. Навчався в спеціалізованій школі-інтернаті м. Мельниця-Подільська, закінчив 8 класів. Стаціонарно неодноразово лікувався в умовах КНП «ТОКПНЛ» ТОР. Остання госпіталізація з 24 жовтня 2019 року по 22 листопада 2019 року. З приводу даного захворювання являється інвалідом 1 групи довічно. Повторні госпіталізації пацієнта обумовлені в основному порушеннями емоційної та вольової сфер, поведінковими порушеннями із дратівливістю, неспокоєм, капризністю; вдома проявляє негативізм, не виконує інструкцій рідних. Потребує постійного стороннього догляду та контролю з боку рідних, допомоги при виконанні щоденних гігієнічних процедур, одягання, допомоги при ходьбі, не може один перебувати вдома. Згідно рішення суду пацієнт по своєму психічному стану є недієздатним, брат являється його опікуном. Поступає повторно у зв`язку з погіршенням психічного стану - неспокійний, дратівливий, плаче, скиглить, постійно говорить одне і теж, говорить сам до себе вночі, б`є себе по обличчі, не виконує прохань рідних, погано спить вночі.

Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» та прийшла до висновку, що ОСОБА_3 потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, оскільки пацієнт страждає на тяжкий психічний розгляд, внаслідок чого не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Також, у матеріалах справи наявна копія рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2015 року, згідно якого ОСОБА_3 визнано недієздатним та призначено його опікуном ОСОБА_2 . Із вказаного рішення суду вбачається, що згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 страждає на важку розумову відсталість, синдром емоційно-вольової нестійкості на грунті ДЦП, що досягає рівня вираженого недоумства. По своєму психічному стану ОСОБА_3 не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, потребує стороннього догляду.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_3 до психіатричного закладу, а тому заяву представника Комунального некомерційного підприємства Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради генерального директора Шкробот Володимира Васильовича про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу без його згоди, слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 339-342, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника Комунального некомерційного підприємства Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради генерального директора Шкробот Володимира Васильовича про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу без його згоди - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя села Осташівці Зборівського району Тернопільської області, у Тернопільську обласну клінічну психоневрологічну лікарню в примусовому порядку.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 11 березня 2020 року.

Суддя Р.М. Грицак

Присяжні Т.Я. Веселович

Н.Я. Камаш