Справа № 274/7781/19
Провадження № 2/0274/818/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"25" лютого 2020 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Поступайло Х.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Мусевич А.І.,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

05.12.2019 ОСОБА_1 звернулася з вказаним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 до 2 500,00 грн, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач свідомо ухиляється від обов`язків щодо виховання сина, не спілкується з ним з трирічного віку, участі у вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає.

Відповідач відповідно до відзиву на позовну заяву позов визнав частковою. Погодився сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1 109,00 грн щомісячно, оскільки він одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Аліменти в розмірі 2 500,00 грн, як просить позивачка, позбавить інших дітей рівноцінного матеріального забезпечення. Вказує, що не працює, власного господарства не веде. Доводи позивачки щодо несплати ним аліментів, вважає безпідставними, оскільки з 2014 по 2019 роки сплатив аліменти в сумі 28 650,00 грн. Позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав не визнав.

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 11.12.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою від 20.01.2020, занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Доповнила, що вона не чинила перешкод тому, щоб відповідач бачився з дитиною. Проте він сам не забажав цього. Після розлучення лише один раз приїздив до сина, коли той хворів. Відповідач лише телефонує до неї з приводу сплати ним аліментів. Дитиною не цікавиться. Відповідач частково сплачував аліменти, зокрема 5000 гривень 21 березня 2019 року.

Представник позивача, адвокат Мусевич А.І. позов підтримала з підстав, наведених у ньому. Пояснила, що позивачкою раніше подавався позов про збільшення розміру аліментів, проте заочне рішення було скасовано та позивачка той позов залишила без розгляду.

Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду спрямував заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав свій відзив на позовну заяву.

Фактичні обставини, встановлені судом

Відповідно до свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.10).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 25.11.2013 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.8).

Як вбачається з довідки Семенівської сільської ради за №234 від 16.03.2018, ОСОБА_3 , 2009 року народження проживає з матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . (а.с.11)

Відповідно до акта обстеження умов проживання від 26.11.2019, виданого Семенівською сільською радою ОСОБА_1 самостійно матеріально забезпечує, виховує сина ОСОБА_3 , піклується про нього (а.с.14).

З характеристики ОСОБА_3 вбачається, що він є учнем 5 класу Семенівської ЗОШ І-ІІ ступенів. Вихованням дитини займається лише мама - ОСОБА_1 . Батько - ОСОБА_2 за роки навчання сина, в школі жодного разу не був, не цікавився його шкільним життям, навчанням, матеріальним забезпеченням. Участі у вихованні сина не бере, зв`язку зі школою не має (а.с.34)

Згідно довідки КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Семенівської сільської ради, оздоровленням дитини постійно займається мати (а.с.35).

Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Семенівської сільської об`єднаної територіальної громади Бердичівського району надав суду висновок від 17.12.2019 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , через самоусунення від виконання батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У висновку вказано, що під час телефонної розмови ОСОБА_2 заявив, що він байдужий до своєї колишньої сім`ї, і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с. 32-33).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.11.2013 з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400,00 грн щомісячно, починаючи з 24.09.2013 і до повноліття сина.

ОСОБА_2 перебуває у шлюбі із ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про шлюб. Мають дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочку ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працює разом з позивачкою, знає її п`ять років та часто зустрічається з позивачкою та її сином в позаробочий час. Батька ОСОБА_3 вона ніколи не бачила та не чула щоб той телефонував чи цікавився дитиною. Дитина нічого ніколи про тата не каже. Вихованням ОСОБА_3 займається лише позивачка. Їй відомо, зі слів позивачки, що відповідач до неї телефонував, будучи в стані алкогольного сп`яніння, з приводу аліментів.

Свідок ОСОБА_9 , класний керівник дитини, пояснила, що ОСОБА_3 навчається у 5 класі. За п`ять років навчання дитини в школі ним опікується лише мати. Батька ОСОБА_3 ніколи не бачили, той не цікавився навчанням дитини. Не чули від ОСОБА_3, щоб він щось про казав про свого батька.

Свідок ОСОБА_11 , сусідка позивачки, пояснила, що з трирічного віку ОСОБА_3 його вихованням займається лише позивачка. За останні сім років вона не бачила відповідача. Дитина забулася батька. Їй також відомо, що коли дитина хворіла відповідач один раз приїздив та пообіцяв приїхати на наступний день, проте не виконав обіцянки. Позивачка не перешкоджає відповідачеві бачитись з дитиною.

У судовому засіданні у відповідності до статті 171 СК України з`ясовано думку дитини - ОСОБА_3 . Дитина пояснила, що один раз, дуже давно, коли він був у лікарні, батько приїздив до нього. Проте з того часу батька він не бачив, той не телефонує, не спілкується з ним. Батько інколи телефонував до мами, казав, що хоче відмовитись від нього. Він не знає як виглядає його батько. Вважає, що його батька слід позбавити батьківських прав щодо нього.

Норми права, які застосував суд

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Правилами ч. 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України).

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень

Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Суд частково задовольняє позовні вимоги з таких підстав.

Дослідженими доказами доводиться свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо сина ОСОБА_3 .

Це виразилося у тому, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо сина, не займається доглядом та турботою про дитину, не цікавиться його здоров`ям, навчанням та життям. Відповідач не сплачує у повному обсязі аліменти за рішенням суду, що призвело до виникнення боргу.

Такі дії відповідача тривають близько семи років, настали з його винної поведінки. Відповідач хоч і заперечив проти позбавлення його батьківських прав, проте не надав доказів виконання ним батьківських обов`язків, або ж наявності перешкод, що заважали йому бачитися з диною, цікавитися його життям, піклуватися про сина.

З часу пред`явлення позову відповідач не намагався побачитись із дитиною, не прибув до суду.

Оскільки відповідач, хоч і заперечив проти позову, проте не бажає змінювати своєї поведінки щодо виховання сина, суд вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав щодо його сина ОСОБА_3 .

Таке позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Суд частково задовольняє позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів, оскільки очевидно, що аліменти, які визначені за рішенням суду у 2013 році у розмірі 400 гривень щомісячно не забезпечать дитину усім необхідним та такий розмір аліментів є меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зважаючи, що відповідач має на утриманні двох дітей та позивачкою не доведено можливості відповідачем сплачувати аліменти в розмірі 2 500,00 грн щомісячно та з огляду на те, що він частково визнав позов, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2013 року частково та в подальшому стягувати з ОСОБА_2 аліменти в мінімальному розмірі 1109 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням чинності до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,4 грн за вимогу про стягнення аліментів від сплати якої позивачка звільнена при зверненні з позовом до суду та на користь позивачки підлягають стягненню 768,40 грн понесених нею при сплаті судового збору з вимогою про позбавлення батьківських прав.

Керуючись статтями 141, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Хажин Бердичівського району батьківських прав відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 8, вчинений виконавчим комітетом Іванковецької сільської ради Бердичівського району 01 червня 2009 року.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2013 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1109 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням чинності до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,4 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,4 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКППНОМЕР_2.

Повний текст рішення виготовлено 06.03.2020.

Суддя І.Ю. Хуторна