Справа №519/509/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.12.2020 року м. Южне
Южний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Барановська З.І., секретаря Гнатюк Л.М.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСББ «Рідний дім Хіміків 22» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати членських внесків
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 25.06.2020 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату і час судового засідання, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходила.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 належить відповідачам на праві приватної спільної часткової власності (а.с.5-6).
Будинок, в якому знаходиться вищевказана квартира, обслуговує ОСББ «Рідний дім Хіміків 22», що підтверджується Актом приймання-передачі будинку з балансу на баланс (а.с.7-8зв).
Згідно ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно із ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Згідно положень п.11 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.
Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів.
Між сторонами склалися відносини у сфері житлово-комунальних послуг, які регулюються положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон).
Згідно ст.13 Закону, в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Відповідно до ст.19 Закону, в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону, в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону, в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.
Оскільки встановлено, що відповідачі фактично споживають житлово-комунальні послуги, тому, з огляду на положення ч.2 ст.638 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність між сторонами договірних правовідносин.
Відповідно до ст.13 Закону «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі зобов`язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги.
Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст.151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.
Відповідно до ст.179 ЖК УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15.
Згідно витягу з протоколу №9 від 16.12.2016 затверджено порядок сплати, переліку, розмірів внесків і платежів на утримання будинку та прибудинкової території з 01.01.2017 щомісячно до 29 числа місяця наступного за місяцем нарахування внеску, у розмірі: для квартир, які знаходяться на 1 поверсі 4,09 грн./м.кв.; для квартир, які знаходяться на 2-9 поверхах 5,06 грн./м.кв.; для нежитлових приміщень 7,09 грн./м.кв.; для підвальних приміщень 40 грн./м.кв. (а.с.14-14зв).
Згідно витягу з протоколу №13 від 14.01.2018 затверджено порядок сплати, переліку, розмірів внесків і платежів на утримання будинку та прибудинкової території з 01.01.2018 щомісячно до 29 числа місяця наступного за місяцем нарахування внеску, у розмірі: для житлових приміщень 6,28 грн./м.кв.; для нежитлових приміщень 9,42 грн./м.кв.; для підвальних приміщень 40 грн./м.кв. (а.с.15-15зв).
Згідно витягу з протоколу №18 від 09.01.2019 затверджено порядок сплати, переліку, розмірів внесків і платежів на утримання будинку та прибудинкової території з 01.04.2019 щомісячно до 29 числа місяця наступного за місяцем нарахування внеску, у розмірі: для квартир, які знаходяться на 1 поверсі 6,39 грн./м.кв.; для квартир, які знаходяться на 2-9 поверхах 7,27 грн./м.кв.; для нежитлових приміщень 10,91 грн./м.кв.; для підвальних приміщень 40 грн./м.кв. (а.с.14-14зв).
Частина 2 ст.625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання готового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Станом на 28.05.2020 сума від індексу інфляції за весь час прострочення від суми боргу складає 3706,03 грн, а сума 3% річних від простроченої суми складає 1366,00 грн.
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 141, 265, 280-289 ЦПК України, суд
Позов ОСББ «Рідний дім Хіміків 22» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати членських внесків задовольнити.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСББ «Рідний дім Хіміків 22» судовий збір в розмірі 2102 грн.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСББ «Рідний дім Хіміків 22», місцезнаходження: 65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Хіміків, 22, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП та паспортні дані суду не відомо.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП та паспортні дані суду не відомо.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І. Барановська