Справа № 396/115/20
Провадження № 2/396/167/20
РІШЕННЯ

Іменем України

19.03.2020 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання Пономаренко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу №396/115/20 за позовом ОСОБА_1 до Новоукраїнського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Виклад позицій позивача та відповідача.

Позивач звернувся до суду до Новоукраїнського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з майна.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що звернувшись до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Полякової Н.В. з метою здійснення договору купівлі - продажу остання повідомила, що згідно постанови АА 984462 від 21.04.2004 року державною виконавчою службою на все майно, що належить позивачу накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 8065789. При зверненні до Новоукраїнського РВ ДВС із заявою про зняття арешту позивачу було повідомлено про відсутність будь яких виконавчих документів, щодо стягнення з неї боргів, тому просить суд винести рішення яким звільнити з-під арешту все майно, в зв"язку з чим, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду на 14.02.2020 року, яке було відкладено на 25.02.2020 року в зв`язку з відрядженням судді та за клопотанням представника позивача на 03.03.2020р.

03.03.2020 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 12 .03.2020 року, відкладено на 19.03.2020р.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в підготовчому судовому засіданні додавши, що борг виник у 2004 році на підставі несплаченого штрафу ОСОБА_2 , який в 2004 році декілька місяців проживав на квартирі без реєстрації, але її власником ніколи не був.

Представник відповідача відділ ДВС Новоукраїнського РУЮ в судове засідання не з`явилися, повідомленні належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Третя особа в судове засідання не з`явився, в підготовчому судовому засіданні пояснивши, що проживав на квартирі та арешт накладався на його майно, але власником квартири не був, 03.03.20р. не з`явився, по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом отримання розписки. Пояснень та відзив на позовну заяву до суду не надіслав.

Суд ухвалив розгляд справи проводити у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав

Фактичні обставини встановлені судом та висновки суду.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 20.05.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Новоукраїнськогорайонного нотаріального округу районного нотаріального округу, Українською Н.М. Долока Галина Григорівна придбала у ОСОБА_3 квартири по АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано обтяження 14.10.2008 за №8065789, реєстратором: Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора, Кіровоградської області, підстава обтяження: постанова, АА 984462, 21.04.2004, Новоукраїнська державна виконавча служба; об`єкт обтяження: інше, все майно, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис; обтяжувач Відділ державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції (а.с. 10).

Як вбачається з відповіді Новоукраїнського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 21.01.2020 року за № 5885, згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» п.9.9. строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становлять 3 роки, після чого вони підлягають знищенню. Тому відсутня можливість надати уточнені відомості щодо накладеного арешту на майно ОСОБА_1 . На даний час у відділі на виконанні відсутні виконавчі документи щодо стягнення боргів з ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом частин 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 41 Конституції України та п.2, ч. 1 ст. З, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.

Згідно ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; визнання боржника банкрутом; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Відповідно до ч,1, 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Аналізуючи вищенаведені обставини в даний час дія арешту на нерухоме майно позивача порушує його права, як власника, оскільки відповідно до відомостей наданих Новоукраїнським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області виконавчі документи щодо стягнення боргів з ОСОБА_4 у відділі на виконанні відсутні.

Враховуючи встановлені обставини, оскільки будь-яке виконавче провадження відносно позивача в провадженні відділу державної виконавчої служби відсутнє, суд прийшов до висновку, що відповідно до встановлених обставин та закону арешт накладений на майно боржника знімається та скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, що не було здійснено державним виконавцем, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування понесених судових витрат позивачем не ставилося, які підлягають віднесенню за рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України, ст.ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 258, 263-265 ЦПК України суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зняти арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 8065789; зареєстрований: 14.10.2008 за №8065789, реєстратором: Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора, Кіровоградської області, підстава обтяження: постанова, АА 984462, 21.04.2004, Новоукраїнська державна виконавча служба; об`єкт обтяження: інше, все майно, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис; обтяжувач Відділ державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: О. А. Гарбуз