З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 534/7/20
Провадження № 2/534/352/20
17 березня 2020 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі суду: головуючого судді Солохи О.В.
з участю секретаря судового засідання Чебикіної Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
Представник ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 100981 від 01.12.2016 в розмірі 1 201 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.12.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем було укладено договір позики № 100981 на суму 1 201 грн, строком на 30 календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача (банківська картка). Відповідач, в свою чергу, зобов`язався сплатити проценти за користування позикою в розмірі 1,9 % від суми позики, але не менше ніж 30 грн. за перший день користування позикою, 1,9% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, 1,9 % додатково до основних процентів, від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.3 договору позики.
Позивачем в порядку встановленому п. 1.4 договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1 201 грн, що підтверджується повідомленням від 02.12.2019 ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію коштів № ВП-180516-3від 18.05.2016.
Таким чином, позивачем належним чином виконані умови Договору позики, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором позики. Станом на 25.12.2019 року у відповідача перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» виникла заборгованість у сумі 51 615 грн 35 коп., яка складається з: основного боргу - 1 201 грн., заборгованості за відсотками - 25 564 грн 46 коп., 24 849 грн 89 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.
Ухвалою суду від 15.01.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. У встановлений строк позивачем було усунуті недоліки зазначені в ухвалі.
Ухвалою суду від 11.02.2020 (а.с.73) позовна заява ТОВ «ВЕЛЛФІН» прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 17.03.2020 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи.
Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, позивач свого представника до суду не направив. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності у заочному порядку, заявлені вимоги підтримані повністю.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день час і місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача, у відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, на підставі доказів, наданих позивачем.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
За змістом ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Суд встановив, що 01.12.2016 між ТОВ « ВЕЛЛФІН» та відповідачем було укладено договір позики № 100981.
Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства.
Договір позики був укладений на підставі заяви позичальника № 100981 від 01.12.2016.
Відповідно до умов договору позики відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на його банківський рахунок (банківська картка) було надано позику в розмірі 1000,00 грн., строком на 30 календарних днів, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,9 % від суми позики, але не менше ніж 30 грн. за перший день користування позикою, 1,9% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, 1,9 % додатково до основних процентів, від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.3 договору позики.
Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам та визначають умови надання грошових коштів у позику ТОВ «ВЕЛЛФІН». Правила розміщені на веб-сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН», вони є загальнодоступними та являють собою публічну оферту ТОВ «ВЕЛЛФІН» до укладення договору позики. Правила є невід`ємною частиною Договору позики (а.с.47-53).
Постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» передбачено, що одним із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби пластикові банківські картки, які емітовані у установленому законодавством порядку та використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Платіжна картка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позивачем в порядку встановленому п.1.4 договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1 201 грн, що підтверджується повідомленням від 02.12.2019 ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 (а.с.64-67).
Відповідач належним чином не виконав умов договору позики у встановлений строк. Станом на 25.12.2019 у відповідача перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» виникла заборгованість у сумі 51 615 грн 35 коп., яка складається з: основного боргу - 1 201 грн., заборгованості за відсотками - 25 564 грн 46 коп., 24 849 грн 89 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «ВЕЛЛФІН» (а.с.63).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» підлягає стягненню сума у розмірі 51 615 грн 35 коп.
Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 625, 1046 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 141, 258, 263, 265, 280, 281, 284, 354 ЦПК України, суд,
Позов - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором позики № 100981 від 01.12.2016 у сумі 51 615 (п`ятдесят одна тисяча шістсот п`ятнадцять) гривень 35 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Повне найменування позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», , адреса: 03061 м. Київ, вулиця Героїв Севастополя,48;
Повне ім`я відповідача:ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Солоха