Єдиний унікальний номер судової справи: 225/1416/20
Номер провадження: 2-о/225/180/2020
УХВАЛА

(про залишення заяви без руху)

11 березня 2020 року м.Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Довженко О.В., розглянувши заяву представника заявника адвоката Маркіної Ольги Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Маркіна О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті чоловіка - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьк Донецької області. Окрім того, в заяві зазначено, що заявник звільняється від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

При цьому, в заяві не деталізовано на підставі якої статті зазначеного вище закону заявник звільнений від сплати судового збору, не надано також документів, що підтверджують підстави звільнення заявника від сплати судового збору відповідно до закону.

Дослідивши матеріали заяви, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для прийняття заяви до розгляду, суд виходив з наступного:

порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, зокрема, згідно вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, за ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з цим, всупереч зазначених вище вимог, до заяви про встановлення факту смерті не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України «Про судовий збір» визначає дві понятійні категорії. При цьому, до першої відносять заяви, за яких справляння судового збору не передбачено взагалі, друга категорія, зокрема, визначає коло осіб, яким надається пільга у виді звільнення від сплати судового збору за подачу певних (визначених законом) заяв.

Аналіз положень ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» дозволяє суду дійти висновку, що на законодавчому рівні визначено, що судовий збір не справляється лише за подання заяви про встановлення факту смерті за певних обставин, а саме:

- особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

- встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

В свою чергу, аналізуючи положення п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку, що законодавцем передбачено звільнення від сплати судового збору за звернення із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідність у встановленні якого виникла внаслідок: вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій; загибелі; поранення; перебування в полоні; незаконного позбавлення волі або викрадення; порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. При цьому, законом передбачено звільнення від сплати судового збору у разі, якщо перелічені вище обставини виникли внаслідок: 1) збройної агресії, 2) збройного конфлікту, 3) тимчасової окупації території України, 4) надзвичайної ситуації природного чи техногенного характеру.

Отже, з наведеного вище вбачається, що законодавцем чітко визначено причинно-наслідковий зв`язок між подією (збройна агресія, збройний конфлікт тощо), яка потягла дію/наслідок (вимушене переселення, загибель тощо), який повинен бути підтверджений судом як факт, що має юридичне значення.

Сам по собі факт смерті особи на тимчасово окупованій території не звільняє заявника від сплати судового збору на підставі п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м.Донецьк Донецької області від церебрального атеросклероза.

В заяві також зазначено, що факт смерті необхідно встановити для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть встановленого в Україні зразка.

Правові підстави звільнення заявника від сплати судового збору не зазначені, документи на підтвердження звільнення заявника від сплати судового збору відповідно до закону - відсутні.

Відповідно до п.п. 1,4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження, фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2020 року становить 2102 грн., за подання до суду даної заяви про встановлення факту смерті розмір судового збору дорівнює 420,40 грн.

При цьому суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Вимога сплати судового збору прямо передбачена нормами чинного законодавства та відповідно до ст. 6 Конвенції з прав та основоположних свобод людини, не є перешкоджанням доступу до правосуддя, оскільки чинним законодавством передбачений порядок звільнення від сплати судового збору судом.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, заявнику в строк наданий судом, пропонується самостійно усунути зазначені недоліки, тобто, оформити заяву у відповідності до вимог ст.ст. 175 і 177 ЦПК України шляхом сплати судового збору у розмірі 420,40 грн.

У разі неусунення зазначених недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута заявникові у відповідності до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

З огляду на викладене вище, керуючись ст.4, 5, 6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 175, 177, 294 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявника адвоката Маркіної Ольги Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України- залишити без руху з наданням строку який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, а саме:

для надання суду документів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів Торецьке УК/м.Торецьк/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37522165

Банк отримувача Казначейство України(ел.адм.податків)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0005029

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Роз`яснити заявнику, що у випадку неусунення недоліків заява буде вважатися неподаною та повернута.

Заявник не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, або відстрочення сплати судового збору, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Довженко