Справа № 484/5078/19
Провадження № 2/484/278/20
Рішення

іменем України

(заочне)

05.03.2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді - Максютенко О.А.

при секретарі - Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини

встановив:

30.10.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно її малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в селі Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в селі Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 2010 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них з відповідачкою народилась донька- ОСОБА_3 та за їх спільною заявою поданною до Виконавчого комітету Рівнянської сільської ради Новоукраїснського району Кіровоградської області, та на підставі п.1 ч.2 ст.125 СК України, ОСОБА_1 визнав себе батьком дитини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача з відповідачкою народилась друга дитина - син ОСОБА_4 та за їх спільною заявою, поданною до Виконавчого комітету Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, на підстав п.1 ч.2 ст.125 СУ України, ОСОБА_1 визнав себе батьком дитини.

05 серпня 2015 року Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

31 травня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області було розірвано.

Мати дітей з 2016 року повністю самоусунулась від будь-якої участі в утриманні та вихованні своїх дітей. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства. Відповідачка не цікавиться життям своїх дітей, не відвідувала і не відвідує їх вдома, у школі , що підтверджується відповідними письмовими доказами доданими до позовної заяви .

Відповідно до ч. 1-3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав га свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4 ст.155 СК України). Зазначені фактори свідчать про ухилення відповідачки від виховання дітей та свідоме нехтування ним своїми обов`язками.

Вищевказане, у відповідності до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Позивач та його представник в судове засідання надали заяву з проханням слухати справу у їх відсутність. Позовні вимоги уточнили, відмовились від позивної вимоги, щодо стягнення судового збору з відповідача та користь позивача, в іншій частині позовних вимог просили позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням "Укрпошти", причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не подала.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації в судове засідання також не з`явився, надав заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

На підставі ч.2ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, заяву позивача та його представника, які не заперечували проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 є батьками малолітніх дітей : доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 . (а.с. 12,13).

05 серпня 2015 року Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31.05.2016 року.

Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Позивач в позові вказав, що з 2016 р. відповідач не цікавився дітьми та спілкується з ними.

З 2016 року дітипроживають у родині батька, який повністю утримує їх, піклується про їх духовний та фізичний розвиток. Діти проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де створено всі належні умови для проживання, що об`єктивно підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї № 200 (а.с.23- 34), довідкою про склад сім`ї (а.с.36), характеристикою Мигіївської сільської ради на ОСОБА_1 (а.с.37), розпорядженням Голови Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 № 258-р від 03.09.2018 року (а.с.16).

Відповідачка з 2016 року не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей , разом з дітьми не проживає, ніяких стосунків не підтримує, аліментів на утриманні дітей не сплачує, добровільної матеріальної допомоги не надає, здоров`ям , навчанням, розвитком та вихованням дітей не займається та не цікавиться. ОСОБА_2 негативно характеризується за місцем проживання, веде аморальний спосіб життя та її двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, що підтверджується характеристикою виданною виконавчим комітетом Рівнянської сільської ради Кіровоградської області (а.с.22), листом -відповіддю Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № Л-701-18 від 26.07.2018 року (а.с.14), актом обстеження житлово-побутових умов проживання № 97 від 29 серпня 2018 року (а.с.15)

З характеристики директора Мигіївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 139 від 28.08.2019 року вбачаєтьсч , що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у Мигіївській ЗОШ І-ІІІ ступенів з вересня 2018 року. За час навчання учениця виявила переважно достатній рівень навчальних досягнень. Дівчинка старання, на уроках зосереджена, уважна, активна. ОСОБА_5 проживає з батьком ОСОБА_6 та меншим братом ОСОБА_7 . В родині, де виховується дівчинка, панує доброзичлива атмосфера. ОСОБА_1 постійно цікавиться навчанням та поведінкою доньки, забезпечує дівчинку всім необхідним шкільним приладдям, відвідує класні та загальношкільні батьківські збори. За час навчання ОСОБА_5 у Мигіївській ЗОШ І-ІІІ ступенів біологічна мати ОСОБА_2 не цікавилась навчанням та вихованняи доньки.

Відповідно до характеристики директора Мигіївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 140 від 28.08.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у Мигіївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 01 вересня 2018 року. Протягом 2018-2019 навчального року ОСОБА_8 проявив себе здібним учнем з високим інтелектуальним потенціалом. Хлопчик добре читає,читання впевнене, переважно цілими словами. Хлопчик вільно списує з друкованого і рукописного текстів. ОСОБА_8 займається спортом, відвідує спортивну секцію з хортингу. Батько ОСОБА_1 добре піклується про здоров`я, навчання та добробут дитини, забезпечує учні всім необхідним шкільним приладдям, постійно тримає зв`язок з класним керівником, цікавиться справами дитини, бере активну участь у навчанні та вихованні хлопчика, систематично відвідує загальношкільні та класні батьківські збори. За час навчання ОСОБА_9 у Мигіївській ЗОШ І-ІІІ ступенів біологічна мати ОСОБА_2 не цікавилась навчанням та вихованняи сина.

Згідно висновку органу опіки та піклування Первомайської РДА Миколаївської області від 28.10.2019 року 1168-01.02-07, орган опіки та піклування вважає за доцільне, в інтересах дітей позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.39-44).

Таким чином, надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідачки належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дітей та займатись їх вихованням. Такі дії відповідача свідчать про свідоме та винне нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Відсутні об`єктивні підстави, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку матері по відношенню до своєї дитини, тому суд приходить до переконання, що інші заходи впливу на відповідачку окрім позбавлення її батьківських прав будуть недостатніми, а позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дітей.

Судом не встановлено поважності причин невиконання ОСОБА_2 обов`язків щодо виховання дітей. Діями відповідачки свідомо тривалий час порушуються права її дітей на отримання з боку матері належного виховання, спілкування, уваги, турботи та матеріального забезпечення.

Зазначені факти, враховуючи поведінку матері, суд розцінює як ухилення від виховання дітей. За таких обставин суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам дітей.

Також, суд вважає, що, в силу ст. ст.166, 180,182,183 СК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки усіх видів її заробік (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Крім того на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору на користь держави, в розмірі 1536 грн. 80 коп.

керуючись ст.ст. 2, 10-13, 141, 258, 259, 265, 268, 280-283, ЦПК України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 ( місце проживання АДРЕСА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , ІНПП - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , ІНПП - НОМЕР_4 ), третя особа Орган опіки та піклування Первомайської районної державної адміністраціїї (вул.Чкалова,12 м.Первомайськ Миколаївської області, ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в селі рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в селі Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.10.2019 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1536 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Повне судове рішення складено 13.03.2020 року.

Суддя: