Провадження № 2/317/293/2020
Справа № 317/3878/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ачкасова О.М.

при секретарі Трубкіній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Степненьскої сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташова Тамара Михайлівна, про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Степненьскої сільської ради Запорізького району Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно. В позовній заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_2 , після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіту померлий не залишив. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги як дружина померлого. Позивачка прийняла спадщину, відкриту після смерті чоловіка у встановленому законодавством порядку, шляхом звернення до Приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Карташової Т.М. з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом. Крім позивачки, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Однак, вони відмовилися від прийняття спадщини у встановленому законодавством порядку. При оформленні своїх спадкових прав на житловий будинок з`ясувалось, що отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не виявляється можливим в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, у зв`язку з чим позивачка була змушена звернутись до суду.

Позивачка до суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним шляхом, від представника позивачки адвоката Завгородньої В.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позов визнав.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлялась своєчасно та належним шляхом, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі третьої особи, заперечень проти позову немає.

Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу у загальному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 07.10.2016 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1022.

Померлий ОСОБА_2 був чоловіком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 11.06.1983 року, актовий запис №11.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Карташової Т.М. з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом. Зі спадкової справи №146/2016 р. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.05.2017 р. №650/02-31 позивачці відмовлено нотаріусом ОСОБА_5 у видачі свідоцтва по право на спадщину після смерті чоловіка, оскільки ОСОБА_2 прийняв спадщину після своєї матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте не оформив своїх спадкових прав. У позивача відсутні документи для вчинення нотаріальної дії.

Спадковий житловий будинок належав при житті ОСОБА_6 (матері покійного ОСОБА_2 ), що підтверджується записами в книзі погосподарського обліку, що ведеться Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області.

ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 24.03.2017 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області.

Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіту ОСОБА_6 не залишала. Спадщину після її смерті прийняв її син ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_7 .

Покійна ОСОБА_6 проживала у житловому будинку до смерті. Житлове приміщення використовувалось за призначенням з додержанням правил користування, не порушуючи інтересів інших осіб. Вона значилася власником домоволодіння в Степненській сільській раді. Нею сплачувались всі необхідні платежі за комунальні послуги та інші, як власником будинку. Тобто, спадкодавець виконував обов`язки та користувався правами власника житлового будинку. Територіальною громадою в особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області здійснювався контроль за утриманням будинку, право ОСОБА_6 , а після її смерті - ОСОБА_2 на житловий будинок не заперечувалось, не оспорювалось, інших документів для підтвердження права власності не вимагалось. Після смерті ОСОБА_6 всі права та обов`язки власника житлового будинку здійснював ОСОБА_2 .

Згідно з відомостями, вказаними довідці Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області №1136 від 13.11.2019 року ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала одна на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відомостями, вказаними у довідці Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області №1135 від 13.11.2019 року ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_1 .

На підставі ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є діти, батьки, дружина (чоловік) померлого.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, застосовуються положення ЦК УРСР, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, а саме норми цивільного кодексу України від 18.07.1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР визнається, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, спадкоємцями за законом першої черги є в рівних долях є діти, батьки та дружина (чоловік) померлого.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,3 ст. 1223 ЦК України , право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, відповідно до ст. 1233 ЦК.

Як встановлюється положеннями статей 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно ( ст. 1297 ЦК України).

Відповідно до пункту 4.12. глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Пунктом 4.15. вказаного Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.ч. 1,2 та ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність державної реєстрації на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, на підставі викладених фактів та наданих доказів, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка позивачки ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, з врахуванням положень пункту 3 розділу ХІІ прикінцевих положень ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 01.07.2020 року.

Суддя: О.М. Ачкасов