Справа № 666/7828/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Капітонова А.Ф.,

за участю представника заявника (боржника) ОСОБА_1 ,

державного виконавця Нікішиної І.М.,

представника заінтересованої особи Старюка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву адвоката Поповича Анатолія Володимировича в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява адвоката Поповича Анатолія Володимировича в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Заяву обґрунтовує тим, що відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Херсона від 30.01.015 року, за якою подання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, було задоволено, ОСОБА_2 був обмежений у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до моменту виконання рішення Дніпровського районного суду м. Херсона та рішення Суворовського районного суду м. Херсона про стягнення заборгованості на загальну суму 455564,38 грн. У зв`язку з тим, що заявник не ухиляється щодо виконання рішення суду та з його заробітної плати відраховується суми в рахунок погашення боргу, просить задовольнити заяву та скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі стосовно ОСОБА_2 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 підтримали заяву та просили задовольнити з підстав, які викладених у ній.

Державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Нікішина І.М. у судовому засіданні покладалася на розсуд суду.

Інші учасники: ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 під час розгляду справи висловлювали свою позицію з приводу поданої заяви, у задоволенні якої заперечували, посилаючись на те, що ОСОБА_2 має невиконанні зобов`язання за судовими рішеннями.

23.01.2020 року ухвалою витребувано з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №2-2022/11 виданого 26.08.2011 року Суворовським районним судом м.Херсона та №666/7828/13-ц виданого 24.03.2014 року Дніпровським районним судом м.Херсона.

Дослідивши заяву з доданими матеріалами, заслухавши пояснення учасників, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на час розгляду справи на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №2-2022/11 виданого 26.08.2011 року Суворовським районним судом м.Херсона та №666/7828/13-ц виданого 24.03.2014 року Дніпровським районним судом м.Херсона, боржником у якому є ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Суд вбачає, що заборона виїзду за кордон України позбавляє права заявника в повній мірі користуватися своїми конституційними правами.

Згідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасово обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 10 Закону передбачено заходи примусового виконання рішень які є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не ухиляється від виконання судового рішення, його місце проживання встановлено, в межах примусового виконання судових рішень державним виконавцем проводиться стягнення суми боргу, тому на час розгляду справи підстави, яки мали місце для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, покладеного ухвалою Дніпровського районного суду від 30.01.2015 року у справі №666/7828/13-ц відсутні, отже заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1, 3, ч.2 ст.5, 4-10, 11-13, 18, 19, 23, 42, 43, 48, 49, 76-81, 89, 247, 258-260, 354, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Поповича Анатолія Володимировича в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України, покладеного ухвалою Дніпровського районного суду від 30.01.2015 року у справі №666/7828/13-ц.

Ухвалу, після набрання законної сили, направити для виконання до Державної прикордонної служби України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.М.Єпішин