13 березня 2020 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Маньковської О.О.
при секретарі - Лосковської А.В.
ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнавши ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві особистої власності, належить квартира АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2002 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Пікаловою С.Ш. в реєстрі за № 2004, внесеного в реєстрову книгу за реєстровим номером П-3-8333 від 10.09.2002 року КП « Харківськеміське бюро технічної інвентаризації». У зазначені квартирі прописані позивач та її племінник ОСОБА_2 , але фактично в квартирі мешкає тільки вона. Відповідач ніколи в кватирі не мешкав, і як їй стало відомо він мешкає у своєї матері в АДРЕСА_2 . На неодноразові прохання позивача до відповідача знятися з реєстрації в добровільному порядку останній не реагував. Позивач звернулася в Центр надання адміністративних послуг Комінтернівського району м. Харкова з проханням зняти з реєстрації ОСОБА_3 , на що їй було відмовлено в усній формі, у зв`язку з тим, що тільки відповідач може подати заяву про зняття його з реєстрації, тому вона повинна звертатися до суду. Через реєстрацію відповідача в квартирі остання не може оформити субсидію, що істотно впливає на її матеріальне становище, оскільки вона пенсіонер і її єдиний дохід це пенсія, не може в повному обсязі реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження своїм майном, оскільки відповідач зареєстрований в квартирі.
Таким чином, позивач не має можливості в повній мірі реалізовувати своє право власності, вільно володіти і розпоряджатись своїм житловим приміщенням.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2019 року провадження по справі відкрито в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу ( а.с.14).
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: АДРЕСА_3 , значаться ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с.4)
Факт відсутності відповідача за зазначеною адресою підтверджується актом від 17.03.2019р., складеним сусідами по будинку. ( а.с.8)
Ніяких перешкод у проживанні відповідача за вказаною адресою не чинилися, з зазначеною заявою до поліції відповідач не звертався. За час відсутності відповідач не цікавився житлом , не сплачував комунальні послуги, не приймав участі в ремонті .
Відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин більше року. Позивач ніколи не перешкоджав відповідачу користуватися житлом. ОСОБА_2 прийняв рішення залишити житло і це рішення було добровільним.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Згідно із ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть.
Таким чином, суд, приймаючи до уваги викладене, а також наявність у позивача непорушного права власності, наданого Конституцією України, порушення цього права з боку відповідача ОСОБА_2 шляхом не здійснення дій по зняттю з реєстраційного обліку в житловому будинку, суд прийшов до висновку про задоволення даного позову шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 .
Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатила 768,40 грн. судового збору (а.с. 1,). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.
Керуючись ст. ст. ст. ст. 12, 13,141,280,281,282,263,264,265 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст. ст. 71,72,105 ЖК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 витрати зі сплати судового збору в сумі по 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім) грн.. 40 коп.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, зареєстрований за адресою:АДРЕСА_3
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Суддя: О. О. Маньковська