Справа № 444/351/20
Провадження № 2/444/493/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Усманова З. З.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Мокротинська сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Мокротинська сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання за нею, ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на середню земельну частку площею 1,34 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області, право на яку ОСОБА_2 мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 014133, виданого Мокротинською сільською радою 15.09.1995 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона народилася та проживає в селі Мокротин, Жовківського району Львівської області та своє дівоче прізвище ОСОБА_3 вона змінила, коли 08.03.2008 року у виконкомі Мокротинської сільської ради Жовківського району зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Її бабця, ОСОБА_2 , працювала та була членом колективного сільськогосподарського підприємства і тому мала право на середню земельну частку (пай).

Мокротинська сільська рада, на території якої знаходиться земельна ділянка, 15.12.1994 року на сесії сільської ради прийняла рішення про передачу бабці, ОСОБА_2 , у приватну власність земельну ділянку площею 1,34 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №014133 зразка Львівської області.

Позивач зазначає, що нормативна грошова оцінка земельного паю у відповідності до витягу з технічної документації, сформованого державним кадастровим реєстратором Відділу у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області становить 36900,22 грн.

Звертає увагу, що 08 серпня 1995 року Президент України видав Указ № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», де в п.5 зазначено, що видача сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводиться відповідною районною державною адміністрацією.

Крім цього Указом Президента України (п. 8) зобов`язано Кабінет Міністрів України затвердити форму Сертифіката на право на земельну частку (пай) і Книгу реєстрації Сертифікатів .

Кабмін, на виконання Указу Президента N9 720/95, видав постанову № 801 від 12 жовтня 1995 року, якою затвердив єдину форму сертифіката, а також і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на середню земельну частку (пай), які чинні в даний час.

А тому стверджує, що після цього бабці необхідно було отримати (обміняти) в Жовківській РДА сертифікат старого зразка на єдиний зразок для України, що затверджений постановою Кабміну № 801 від 12.10.1995 року, однак бабця з невідомих їй причин цього не зробила.

Вказує, що бабця за час свого життя, а саме 08 травня 1996 року у виконкомі Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області склала заповіт на неї, дівоче прізвище, ОСОБА_5 та її сестру, ОСОБА_6 , яка після реєстрації шлюбу 27.02.2006 року з ОСОБА_7 прийняла його прізвище.

Бабця , ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, до якого відноситься право приватної власності на землю (середню земельну частку ) площею 1,34 га.

Так як бабцею був складений заповіт, то спадкування її права на земельну ділянку (пай) здійснюється за заповітом, де спадкоємцями були вона та її сестра, ОСОБА_9 .

Зазначає, що сестра, ОСОБА_10 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому спадкоємцем її майна став чоловік, ОСОБА_7 , який в той же час своєю заявою від 23 серпня 2019 року, підпис якого нотаріально засвідчено секретарем Мокротинської сільської ради, повідомив, що відмовляється від спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Отже позивач вважає, що вона залишилась єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої бабці, ОСОБА_2 .

Вказує, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабці, ОСОБА_2 , вона у вересні 2019 року звернулася до приватного нотаріуса Кобзар Л. В., яка своїм листом № 243/01-16 від 26.09.2019 року повідомила їй, що відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом із-за відсутності правовстановлюючого документа нового взірця, визначеного постановою Кабміну № 801 від 12.10.1995 року.

Жовківська РДА, в обов`язки якої у відповідності до п. 5 Указу Президента України № 720/95 входить видача та реєстрація таких сертифікатів теж відмовила їй у видачі сертифіката нового взірця на померлу бабцю, ОСОБА_2 .

Отже позивач зазначає, що своє право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом вона може захистити лише в судовому порядку, а тому просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача, Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак із Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначили, що заперечень щодо визнання права на земельну ділянку (пай) не мають, просять судове засідання проводити без представника сільської ради.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі учасників, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копією сертифіката серії ЛВ № 014133, виданого Мокротинською сільською радою 15.09.1995 року, стверджується, що ОСОБА_2 на підставі рішення I cесії Мокротинської сільської ради від 15.12.1994 року передано у приватну власність земельну ділянку по уточнених даних площею 1,34 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Мокротинської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , яке видано повторно Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 13.04.2018 року, вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 13.04.2018 року складено відповідний актовий запис № 01.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ще протягом життя, а саме 08.05.1996 року, ОСОБА_2 склала заповіт, із змісту якого вбачається, що вона на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла своїм онукам ОСОБА_6 та ОСОБА_11 в рівних частинах.

Даний заповіт посвідчений Бонком Мар`яном Едуардовичем , головою Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 17.

Із дубліката даного заповіту вбачається, що за даними, які знаходяться у виконкомі Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області заповіт не змінений і не скасований.

Чинність даного заповіту підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57323788 від 23.08.2019 року.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , яке видано Мокротинською сільською радою Жовківського району Львівської області 08.03.2008 року, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 08.03.2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів цього ж дня зроблено відповідний актовий запис за № 2. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_13 .

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що дошлюбним прізвищем позивача ОСОБА_1 було ОСОБА_3 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та її батьком є ОСОБА_14 , а мамою- ОСОБА_15 .

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 06.02.1983 року вбачається, що ОСОБА_14 та ОСОБА_16 уклали шлюб 06.02.1983 року про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку та дружині ОСОБА_3 .

Тобто до укладення шлюбу ОСОБА_17 мала прізвище ОСОБА_18 .

Копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 26.01.2010 року стверджується, що ОСОБА_19 та ОСОБА_20 зареєстрували шлюб у Мокротинській сільській раді Жовківського району Львівської області 03.06.1974 року, актовий запис № 6.

Однак 06.03.1981 року даний шлюб був розірваний, про що складено актовий запис № 41 Яворівським відділом РАЦС Львівської області.

Тобто до укладення даного щлюбу дошлюбним прізвищем ОСОБА_21 було ОСОБА_22 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 выд 14.04.1965 року вбачається, що ОСОБА_23 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та її батьком є ОСОБА_24 , а матір`ю- ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що мати позивача ОСОБА_25 , ОСОБА_26 є дочкою ОСОБА_2 , як наслідок суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 є внучкою ОСОБА_2 .

Те, що ОСОБА_10 була внучкою ОСОБА_2 підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, з якого вбачається, що вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_27 , внаслідок чого змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_18 , а її матір`ю була ОСОБА_21 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 31.07.1987 року.

Як встановлено вище ОСОБА_28 була дочкою ОСОБА_2 .

Суд враховує, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , яке видано Мокротинською сільською радою Жовківського району Львівської області 09.10.2012 року.

Її чоловік, ОСОБА_7 заявою від 23.08.2019 року, яка посвідчена Квасницею І. Б., секретарем Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрована в реєстрі за № 34, вказав, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті його дружини, ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка пропустила термін для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повідомив у заяві, що усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними, розуміє обставини, що мають для нього істотне значення, без застосування фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею ствердив, що термін для прийняття спадщини він пропустив , звертатися в суд для поновлення такого він не буде, на спадщину не претендує та від її оформлення відмовляється.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Із копій довідок № 557 та 558 від 13.08.2019 року, які видані Мокротинською сільською радою Жовківського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 і разом із нею до дня її смерті проживала ОСОБА_1 і вели спільне господарство.

Крім того суд враховує, що у матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач ОСОБА_1 заявила про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку.

А тому суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки проживала з нею на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті та не заявила про відмову від спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця.

Враховуючи те, що інший спадкоємець за заповітом, ОСОБА_10 строк для прийняття спадщини пропустила, в подальшому померла, а її чоловік, ОСОБА_29 у заяві повідомив, що йому відомо про пропущення строку для прийняття спадщини, на спадщину він не претендує, що свідчить про відсутність спору, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину.

Внаслідок подання 23.09.2019 року позивачем ОСОБА_1 заяви приватному нотаріусу Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом було зареєстровано спадкову справу 38/2019, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57708330 від 26.09.2019 року.

Суд бере до уваги, що позивачу ОСОБА_1 вже видано приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області ГТУЮ у Львівській області Кобзар Любов Вікторівною свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що складається із трьох кімнат житловою площею 39,9 кв.м, кухні, коридору, веранди, загальна площа 75,6 кв.м.

Видача даного свідоцтва додатково підтверджує те, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 ..

Однак на звернення ОСОБА_30 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на право на земельну частку (пай), площею 1,34 га, що розташована на території Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області, приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області ГТУЮ у Львівській області Кобзар Любов Вікторівною листом від 26.09.2019 року № 243/01-16 їй відмовлено, оскільки нею не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку", тобто правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Листом від 10.01.2020 року № 02-36/24 Жовківська районна державна адміністрація Львівської області повідомила позивача, що у зв`язку із втратою ОСОБА_2 цивільної правоздатності внаслідок смерті, сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка райдержадміністрація видати їй не може та рекомендовано позивачу як спадкоємцю звернутися в Жовківський районний суд Львівської області.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність.

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла після її смерті спадщину, оскільки проживала на день відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, тобто ОСОБА_2 , разом із нею, не відмовилася протягом шестимісячного строку від прийняття спадщини, інший спадкоємець за заповітом спадщини не приймала та в подальшому померла, а її чоловік, відмовився від прийняття спадщини, спір фактично відсутній, однак позивач спадщини, яка складається із права на земельну частку (пай), площею 1,34 умовних кадастрових гектара, яке належало померлій ОСОБА_2 згідного сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 014133, виданого Мокротинською сільською радою Жовківського району Львівської області 15.09.1995 року, а саме старого зразка, не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а тому суд приходить до висновку, що право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на середню земельну частку (пай) площею 1,34 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Мокротинської сільської ради, право на яку ОСОБА_2 мала на підставі сертифіката серії ЛВ № 014133, виданого Мокротинською сільською радою Жовківського району Львівської області 15.09.1995 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.