Справа №333/5964/20
Провадження №2/333/2957/20
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Христової Н.К,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 04.06.2010 року у розмірі 13733,23 гривень та судові витрати у розмірі 2102 гривні, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці. Відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 12000 грн. ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Однак, відповідач порушив умови кредитного договору, а саме: не виконує в обумовлені строки зобов`язання щодо сплати кредиту та відсотків, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених.

Ухвалою від 03.11.2020 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

01.12.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечує проти пред`явлених позовних вимог з тих підстав, що у Анкеті та Довідці про умови відсутня інформація стосовно суми наданого кредитного ліміту, що є істотною умовою Договору. Тобто, станом на момент підписання Договору сторони не обумовили в письмовому вигляді його істотні умови, зокрема ті, які стосуються ціни Договору, а також відповідальність за прострочення зобов`язання за Договором.

Наданий в якості доказу Витяг, не можна розцінювати в якості достовірного доказу, оскільки з нього неможливо встановити що саме цей Витяг та правила зазначені в ньому діяли на момент укладення Договору. Роздруківка з сайту Позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій Позивача, який може вносити відповідні зміни в умови та правила кредитування. Вказана юридична позиція закріплена в постанові ВСУ від 11.03.2015 в провадженні №6-16цс15. Наданий в якості доказу Витяг, не можна розцінювати в якості допустимого доказу, оскільки, він не має редакції та підпису Відповідача. Друкований текст, взагалі виходить за межі поняття письмового доказу, та не може бути належним доказом, оскільки так само як і Витяг повністю залежить від волевиявлення і дій Позивача, який може створювати будь-які накази для імітації законності своїх дій. Таким чином, зважаючи на той факт, що Відповідач на момент укладення Договору не був ознайомлений з вищевказаними істотними умовами зазначених у Витягу, не можна стверджувати, що Договір між Позивачем та Відповідачем було укладено в розумінні і порядку визначеному ст.ст.633,634 ЦК України, а отже Позивачем було допущено порушення вимог закону щодо укладення правочину в письмовій формі.

Відповідача вважає необгрунтованими позовні вимоги в частині нарахованих відсотків.

Посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі №342/180/17 зазначає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин

Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного Договору.

Відповідно до ч. 12 постанови Пленуму Верхового Суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - порушення вимог закону щодо укладення правочину в письмовій формі є підставою для визнання його недійсним лише в разі, коли це прямо передбачено законом.

У зв`язку з чим, просить суд позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 залишок заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 10 709 гривень 89 копійок. Відповідно до стягнутої суми вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві. Позов визнавав частково.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

04.06.2010 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н.

07.06.2010 року ОСОБА_1 при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

07.06.2010 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці Відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми платиза використання кредитних коштів ознайомлений» (а.с.15).

Зазначена довідка спростовує доводи відповідача щодо того, що станом на момент підписання Договору сторони не обумовили в письмовому вигляді його істотні умови, відповідальність за прострочення зобов`язання за Договором, та те, що Відповідач на момент укладення Договору не був ознайомлений з вищевказаними істотними умовами зазначених у Витягу.

Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додасться до позову, а Відповідачу надано у користування кредитну картку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 12000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додасться до позовної заяви (відповідно до п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору).

Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою про рух коштів, з якої вбачається, що відповідач знімав кошти через банкомат, розраховувався кредитною карткою за покупки, поповнював карту через термінали самообслуговування, що підтверджує отримання відповідачем перевипущених карт, в тому числі останньої № НОМЕР_1 та її використання, оскільки проведення вищезазначених операцій є неможливим без наявності картки.

В п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг встановлено обов`язок Клієнта погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

У відповідності до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу Банку клієнт зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Як встановлено в п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг, за користування кредитом протягом пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі 0,01 % в рамках встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції.

Згідно п. 2.1.1.12.3 погашення Кредиту поповнення Картрахунку Держателем, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку та зарахування їх Банком на Картрахунку Держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнту на підставі доручення.

У відповідності до п. 2.1.1.12.7.3 Умов та правил надання банківських послуг відсотки за користування кредитом (кредитним лімітом) та/або Овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, передбачену п. 2.1.1.12.4 та п. 2.1.1.12.5, при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожен календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту та/або Овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит (кредитний ліміт) та/або Овердрафт стають Простроченим кредитом.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (пункт не застосовується для Елітних краток Platinum, MC World Signia і VISA Infinite).

За змістом п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку виникнення простроченого зобов`язання на суму від 100 грн.

Відповідно до п. 2.1.1.12.8 Умов та правил надання банківських послуг, банк стягує комісію за обслуговування згідно з тарифами/пам`яткою клієнта/довідкою про умови кредитування, Тарифами банку, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 Оплата комісії здійснюється у відповідності до п. 2.1.1.3.3 Умов та правил.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно розрахунків банку ОСОБА_1 вимоги кредитного договору № б/н від не виконує, в обумовлені строки кредит та відсотки по ньому не сплачує. Станом на 23.09.2020 року заборгованість складає 13733,23 грн., з яких заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10709,89 грн., заборгованість за простроченими відсотками 3023,34 грн.

Виходячи з презумпції свободи правочину та паритету сторін у визначенні умов договору, суд вважає, що сторони, які уклали договір, прийняли на себе тягар виконання зобов`язань за ним, тому не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

Судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати її повернення.

Враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 522, 530, 536, 610-612, 617, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4,12,13,76,81,141,280,289 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номеру від 04.06.2010 року, яка виникла станом на 23.09.2020 року в розмірі 13733 (тринадцять тисяч сімсот тридцять три) грн. 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2102 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний зміст рішення суду складено 08.12.2020 року

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська