КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/6354/2020 Головуючий у 1-й інстанції: Петришин Н.М.
361/8377/18 Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

12 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Чобіток А.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2019 року з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійські ігри» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за невикористану відпустку, -

у с т а н о в и в :

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку та середній заробіток за час весь час затримки розрахунку.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження. У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, позивач указує, що копію рішення суду ним отримано 24 січня 2020 року.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

26.11.2019 року судом першої інстанції проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення не містить дати його складання, а його копію позивач отримав 24.01.2020 року, направивши 24.02.2020 року апеляційну скаргу на рішення суду, тобто у тридцятиденний строк з дня отримання повного рішення суду.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи вважає, що строк на апеляційне оскарження рішення суду підлягає поновленню.

Разом з тим провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 відкрито бути не може, оскільки вона не оплачена судовим збором.

Відповідні зміни в сфері регулювання оплати судового збору відбулися внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон № 484-VІІІ). Цим Законом суттєво змінено ставки судового збору (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»), зокрема й підвищено розмір ставок за подання апеляційних скарг, а також одночасно значно скорочено перелік суб`єктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»). Закон № 484-VІІІ набрав чинності з 1 вересня 2015 року.

На час подачі даного позову ( грудень 2018 року ) діяла нова редакція статті 5 Закону України «Про судовий збір», за якою справи «за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин», було виключено з категорії пільгових.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», пільги щодо сплати судового збору мають позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як убачається з матеріалів справи, то позовними вимогами, за які п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги є стягнення заробітної плати та стягнення компенсації за невикористану відпустку (складова фонду додаткової заробітної плати, як оплата за невідпрацьований час).

Інші заявлені позивачем вимоги не підпадають під категорію пільгових, а тому за них необхідно сплатити судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції на час подання позову, ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складала 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (січень 2018 року - 1762 грн., 0,4 його розміру - 704,80 грн., 5 розмірів - 8810,00 грн.).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Як убачається з матеріалів справи, то позов складається з вимоги майнового характеру про стягнення грошових коштів, у зв`язку з чим судовий збір підлягає обчисленню сумою, яка стягується.

Позивач у позові просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. При цьому позивачем сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримку розрахунку по день ухвалення судового рішення не визначена.

До апеляційної скарги зокрема додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п.3 ч. 4 ст. 356 ЦПК).

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Отже, суд , встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки апеляційної скарги , спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, провадження по апеляційній скарзі не може бути відкрито, позивачу необхідно надати строк для усунення недоліків для сплати судового збору в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви ( 1 відсоток ціни позову, яку позивач повинен визначити).

Оригінал квитанції про сплату судового збору на р/р: UA0026010; Отримувач коштів: УК у Солом.р-ні/Соломян. р-н; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код ; Код класифікації доходів бюджету: 22030101 необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

Виходячи з наведеного, провадження по апеляційній скарзі не може бути відкрито, позивачу необхідно надати строк для усунення недоліків, а апеляційну скаргу залишити без руху, попередивши, що в разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2019 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2019 року залишити без руху строком не більше ніж на десять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду щодо подання оригіналу квитанції про сплату судового збору апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута у відповідності до вимог ст. 185 ЦПК України .

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя: А.О. Чобіток