Справа № 930/1013/20
Провадження №2/930/549/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2020 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Царапори О.П.

при секретарі Євтодієвій Н.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Немирів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воробіївської сільської ради Немирівського району про визнання права на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

З 1987 року позивач ОСОБА_1 була прийнята в члени колгоспу «Пам`ять Леніна», с. Воробіївка Немирівського району Вінницької області, що підтверджується даними з трудового архіву.

У 1999 році позивач звільнилася з роботи, однак з членів колгоспу не виходила.

Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 08 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

У зв`язку з наведеним позивач вважає, що вона маю право на отримання земельної частки пай, як член колгоспу «Пам`ять Леніна», с. Воробіївка Немирівського району Вінницької області.

Однак з невідомих для позивача причин її не було включено в список осіб які мають право на отримання земельної частки пай під час розпаювання колгоспу «Пам`ять Леніна», с. Воробіївка Немирівського району Вінницької області.

ОСОБА_1 зверталася з заявами до Воробіївської сільської ради та Держкомзему у Немирівському районні про виділення мені земельної ділянки частки пай як члену колгоспу «Пам`ять Леніна», с. Воробіївка Немирівського району Вінницької області.

Згідно наданих відповідей позивачу було відмовлено у виділені земельної частки (пай) та рекомендовано звернутись до суду.

У зв`язку з вказаними обставинами позивач вважає, що порушено її право на земельну частку, як колишнього члена колективного сільськогосподарського підприємства, а тому вона звернулася до суду за захистом своїх законних прав..

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Воробіївської сільської ради, Немирівського району у судове засідання не з"явився, надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутність представника з визнанням позову. Позовні вимоги визнає та не заперечує у задоволенні позову.

Процесуальні дії у справі

Відповідно до ухвали судді від 05.05.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.06.2020 року на 11:00 год.

В підготовчому судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутності позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Воробіївської сільської ради Немирівського району враховуючи, при цьому, що відповідач заявив про повне визнання позову.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, немає.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за заповітом, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Судом встановлено, що з 1987 року позивач ОСОБА_1 працювала в колгоспі ім. «Пам`ять Леніна», с. Воробіївка Немирівського району Вінницької області, що підтверджується даними з трудового архіву та довідками (а.с.9, 10-11.17). Згідно заяви про виділення земельної частки (пай) позивач зверталася до Воробіївської сільської ради, однак у виділенні земельної частки їй було відмовлено (а.с.8, 13). Довідкою Воробіївської сільської ради № 35 від 13.02.2020 року підтверджується, що технічна документація по передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право власності власникам земельних часток виготовлена 25.09.2004 року (а.с.15). Довідкою Воробіївської сільської ради від 13.01.1992 року підтверджується, що ОСОБА_1 постійно проживала в с. Ново-Миколаївка, Немирівського району Вінницької області ( а.с.12).

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за заповітом, і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України.

В силу ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто свідоцтвом про право власності.

За положеннями ст. 392 Цивільного Кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який- посвідчує право власності.

Відповідно до «Практики розгляду судами земельних спорів» Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 01.09.2003р.: «До вручення зазначеного акта власником землі була держава, а після передачі його КСГІ (у колективну власність) земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і були членами цього КСП, та працівникам інших сільськогосподарських утворень. Кожен з них став власником ще не визначеної за розміром частки землі. Всі працівники колишніх господарств (колгоспів, радгоспів, інших утворень), у тому числі й пенсіонери, які залишилися членами нових підприємств, та члени підприємств, які були живими на дату отримання державного акта про передачу землі у колективну власність КСГІ, починаючи із зазначеної дати стали її власниками у рівних частках.»

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»: «Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель..." має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.»

Крім цього, п. 7 Указу Президента України "Про порядок паювання земель..." № 720/95, передбачено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання в користування земельних ділянок громадянам, зайнятим переважно в соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств, або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Висновки суду

Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, враховуючи, що відповідачем визнано позовні вимоги ОСОБА_1 і це визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 198, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст.328, 1216,1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.81, 116, 125, 126, 131 ЗК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Тернівським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області 12.05.2003, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право на земельну частку (пай) у розмірі земельної частки (паю) члена колективного сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Воробіївської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Немирівського районного суду, Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно дії Закону 540-ІХ від 30.03.2020 року установлений у судовому рішення строк не може бути меншим, ніж строк дії карантину пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), а тому рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Суддя: О.П. Царапора