Справа № 466/497/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 березня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Кайрякової К.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача, адвоката Кріль М.М.

№466/497/20; 2/466/911/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

ВСТАНОВИВ:

21.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 25 вересня 2010 року між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб. Позивач є власником квартири

АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 05.10.2012 року, реєстровий номер 934, посвідченого приватним нотаріусом Косаняк С.С.

13.02.2015 року відповідач з дозволу позивача зареєструвався у вищевказаній квартирі як член сім`ї.

Одного дня відповідач заявив, що у нього є інша жінка та переставав приходити до дому.

З листопада 2017 року відповідач не приходить додому взагалі, забрав свої речі і за його словами фактично переїхав на постійно проживати до іншої жінки. Адреси не сказав.

В 2019 році відповідачем подано до Шевченківського районного суду м. Львова позов про розірвання шлюбу в судовому порядку (справа № 466/8402/19), де він визнає факт не проживання за адресою: кв. АДРЕСА_1 .

Відповідач допомоги по господарству позивачу і дітям не надає, спільного бюджету у них немає. Фактично відповідач перестав бути членом сім`ї.

Весь тягар оплати комунальних послуг та інших зобов`язань по утриманню житла несе позивач особисто.

Враховуючи що відповідач з ними не проживає тривалий час, але і досі зареєстрований, позивачка не може оформити субсидію. В добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації і оформити юридично своє фактичне проживання за іншою адресою.

Для підтвердження факту не проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 складено акт ОСББ «Явір», на балансі якого перебуває будинок. Даний факт можуть підтвердити також і сусіди.

З огляду на викладене позивач вважає, що відповідач втратив право на користування житлом, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, а саме, квартирою АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, вимушена звернутися з позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали повністю, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав, виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 10 жовтня 2012 року, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с.3).

У відповідності до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої 28.03.2019 року ОСББ «Явір» за №128, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1 власник, відповідач ОСОБА_2 чоловік власника, ОСОБА_7 донька, ОСОБА_8 донька та ОСОБА_9 (а.с.6).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 03.02.2020 року розірвано шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 . Вказаним рішенням також встановлено, що з лютого 2015 року сторони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Даний факт в судовому засіданні також підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в спірній квартирі АДРЕСА_1 стверджується також актом ОСББ «Явір» №127 від 02.04.2019 року, згідно якого ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , однак не проживає за вищевказаною адресою з 2018 року (а.с.6).

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обставини не проживання відповідача без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями позивача, свідків та письмовими доказами по справі.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідачів в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У зв`язку з наведеним, з відповідачів підлягають стягненню в користь позивача 840,80 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 березня 2020 року.

Суддя О. І. Ковальчук