ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/911/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.

за участю:

секретаря судового засідання - Долі М.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 4 192,99 грн., моральну шкоду - 3 000 грн., а також суму сплаченого судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.01.2019 року в м. Києві по вул. Тарасівській, 21 сталося ДТП за участю автомобіля "Фіат Добло Комбі", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля "Субару Форестер", державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є позивач. Винуватцем ДТП згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва визнано ОСОБА_2 . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ "УПСК". 27.02.2019 року позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 2 187,00 грн., однак вказаної суми не вистачає для проведення ремонтних робіт. Крім того, ОСОБА_2 повинен сплатити також і франшизу у розмірі 1 000 грн. Відповідно до рахунку № ІВР0000211 від 19.02.2019 року наданого ТОВ "Інтерциклон", для проведення ремонтних робіт автомобіля позивача після ДТП загальна вартість послуг складає 5 381,99 грн. Таким чином різниця між страховою виплатою та рахунком на проведення ремонтних робіт становить 5 381,99 грн. - 2 189,00 грн. = 3 192,99 грн., а також 1 000 грн. франшизи, тобто відповідач має сплатити 4 192,99 грн.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 05.08.2019 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18.11.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав про те, що частина вини в ДТП є і позивача, оскільки ним також були порушені правила дорожного руху. Свою вину у вчиненні ДТП відповідач визнав та сплатив присуджений штраф. Після отримання від позивача листа з вимогою сплатити матеріальні збитки, відповідач перерахував на картковий рахунок позивача 1 000 грн. франшизи. Відповідач вважає, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована, поліс передбачає покриття за шкоду, заподіяну майну до 100 000 грн., позивач отримав від страхової компанії страхове відшкодування у розмірі, який був погоджений страховиком та потерпілим, тому він не повинен нести жодних додаткових виплат. Щодо моральної шкоди, то вказав про те, що ОСОБА_1 в ДТП не постраждав, так як в момент зіткнення його в машині не було.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач заперечував щодо заявлених позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 29.01.2019 року в м. Києві по вул. Тарасівській, 21 сталося ДТП за участю автомобіля "Фіат Добло Комбі", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля "Субару Форестер", державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є позивач. Автомобілі отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки.

Позивач у позовній заяві зазначає про те, що винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2 .

Відповідач вказану обставину визнав, зазначивши у відзиві про те, що він згоден з тим, що винен, сплатив усі судові витрати і штрафи за порушення ПДР.

Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, вина водія ОСОБА_2 у вчинні ДТП, не підлягає доказуванню в силу ст. 82 УПК України, оскільки визнана учасниками справи.

Судом встановлено, що на час заподіяння шкоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «УПСК» згідно полісу № АК/8821421 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну становить 100 000,00 грн.

Як зазначив позивач, 27.02.2019 року він отримав від ПрАТ «УПСК» страхове відшкодування у розмірі 2 189,00 грн., що підтверджується випискою їз банківського рахунку позивача. Однак, вказаної суми недостатньо для здійснення ремонтних робіт.

При цьому, встановлено, що розмір завданої шкоди, яку позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача, а саме 4 192,99 грн., не перевищує ліміт відповідальності страховика.

Крім того, під час розгляду справи в суді було встановлено, що 30.05.2019 року відповідач перерахував позивачеві 1 000 грн. франшизи відповідно до полісу страхування.

Згідно п.22.1.ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених устатті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

З матеріалів справи вбачається, що страховою компанією було здійснено страхове відшкодування, позивач погодився з розміром розрахованого страховиком страхового відшкодування, яке йому було сплачено, будь яких доказів, які б свідчили про незгоду позивача з вказаною сумою матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи зазначене, судом не встановлено наявність підстав для відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 94 ЦПК України).

Статтями 76-80 ЦПК України визначено поняття належності, достатності, допустимості та достовірності доказів.

А відтак, розглядаючи справу виходячи з диспозитивності цивільного судочинства на підставі ст. 13 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд не убачає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповдіача матеріальної шкоди.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з засад розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Також, суд враховує те, що пошкодження автомобіля, власником якого є позивач внесло певні зміни в життєві стосунки останнього, призвели до витрат часу для вирішення питання ремонту автомобіля, відшкодування завданої шкоди.

А тому, з урахуванням перенесених моральних страждань, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 267,60 грн.

Керуючись ст. ст. 22, 36, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 11, 23, 16, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 19, 76-80, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265, 274 - 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 267 грн. 60 коп.

Позивач ОСОБА_1 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Заставенко М.О.