Справа № 408/680/18-ц
Провадження № 2/408/98/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд у складі:

головуючого-судді: Кускової Т.В.

при секретареві: Оноприч Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Біловодська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ) до Військово-цивільної адміністратиції сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району (Луганська область, Станично-Луганський район, с. Нижня Вільхова, вул. Різдвяна,52, ) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Військово-цивільної адміністратиції сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Вільхове Станично-Луганського району Луганської області померла ОСОБА_2 .

Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначає, що за життя, а саме - 01 грудня 2015 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповідала позивачці.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач ОСОБА_1 в січні 2018 року звернулася до Станично-Луганської державної нотаріальної контори, де від державного нотаріуса Кондратьєва В.М. було отримано відмову в видачі свідоцтва на право власності на спадщину щодо будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі того, що нотаріусом виявлено розбіжність дати народження позивача, вказаної в заповіті з датою народження, записаною в паспорті, та було рекомендовано звернутися до суду.

У зв`язку з наведеним просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позовних вимог заперечень не надав.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 17 липня 2017 року, виданого Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 84, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Вільхове Станично-Луганського району Луганської області.

Позивачка є спадкоємцем за заповітом відповідно до ч. 2 ст. 1235 ЦК України, згідно з положеннями якої заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно акту від 25 липня 2017 року, виданої Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області позивачка по справі ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 2015 року по теперішній час фактично мешкає адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний акт засвідчено підписами сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та підписом секретаря сільської ради Новосельської Н.К. і скріплено гербовою печаткою селищної ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1261 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Із постанови державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєва В.М. від 26 січня 2018 року вбачається, що позивач зверталася до нотаріальної контори з питань оформлення спадкової права після смерті ОСОБА_2 , але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та роз`яснено, що у заповіті померлої та паспорті спадкоємця записані різні дати народження, а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відповідно, і було рекомендовано звернутися до суду.

Згідно витягу з технічної документації, а саме: копії технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду №5/910 від 23 березня 2012 року, виданого комунальним підприємством «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» користувачем житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , зазначена ОСОБА_2 .

Копією витягу від 23 липня 2012 року № 33280357 Про державну реєстрацію прав, здійсненого комунальним підприємством «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» підтверджується право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно змісту витягу є повним власником вказаної нерухомості.

Згідно копії свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, виданого на підставі рішення Станично-Луганської районної ради народних депутатів від 22 листопада 1989 року, протокол № 385, та зареєстрованого в реєстровій книзі № 5 за реєстровим номером № 910 від 09 березня 1990 року, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_2 .

З копії заповіту, посвідченого секретарем Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Ольшевською Т.Ю. 01 грудня 2015 року за реєстровим номером АДРЕСА_3 , вбачається що ОСОБА_2 заповідала все своє майно спадкоємцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Ровеньківським МВ УМВС України в Луганській області 30 травня 2001 року позивачка ОСОБА_1 має дату народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на вищевикладені докази суд приходить до обґрунтованого висновку про очевидну технічну помилку під час написання в тексті заповіту ОСОБА_2 дати народження спадкоємця ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається із матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може.

Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259,265,268,392 ЦПК України, ст.1216-1218, ст. 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за заповітом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Ровеньківським МВ УМВС України в Луганській області 30 травня 2001 року) на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який складається з: А-1 житловий будинок, а веранда, а-1 ганок, Б-літня кухня-сарай, Д,В сарай, Г погріб, Уубиральня, №1 колодязь, №2,3,4 огорожа; загальною площею 37,8 кв.м, житлова площа.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кускова Т.В.