Єдиний унікальний номер 725/3820/18
Номер провадження 2/725/588/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: - Галичанського О.І.,

при секретарі: - Симик І.М.,

за участю ОСОБА_3 ,

ОСОБА_2 та її представника ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до правонаступників померлого ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та збільшуючи позовні вимоги посилався на те , що з ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з 14.10.1995 року . В даному шлюбу за спільні кошти вони придбали квартиру в АДРЕСА_1 , житловий будинок та земельну ділянку в АДРЕСА_2 .

Враховуючи , що на даний час між ними шлюб розірвано , просив в рахунок поділу майна подружжя:

- визнати за ним право приватної власності на житловий будинок літ.А-І, загальною площею 34,60 кв.м., в тому числі житловою 19,00 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ;

- визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0667, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», що розташована за адресою АДРЕСА_2 ;

- визнати за ОСОБА_2 , право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 44,90 кв.м., в тому числі житловою 31,70 кв.м.

Дані вимоги мотивував тим , що такий порядок розподілу фактично склався між подружжям давно . ОСОБА_2 разом із дітьми проживає у квартирі АДРЕСА_3 .

Від ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява , уточнюючи яку , вона посилається на те , що під час шлюбу з ОСОБА_1 спільно було набуто нерухоме майно: житлова квартира в АДРЕСА_1 , житловий будинок та земельна ділянка в АДРЕСА_2 та легкові автомобілі. Право власності на все це майно зареєстроване за відповідачем, хоча придбавалося в шлюбі.

Додає, що з жовтня 2016 року з відповідачем проживають окремо. Враховуючи , що згадане майно набуте під час шлюбу просить суд визнати за нею право власності на :

-1/2 ідеальну частку в житловій квартирі АДРЕСА_3 ;

-1/2 ідеальну частку в житловому будинку АДРЕСА_2 ;

-1/2 ідеальну частку в земельній ділянці, розташованій за адресою АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні правонаступник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ( мати ) не заперечувала проти визнання за ОСОБА_2 1/2 частки на все набуте спільно з її сином майно. Первісні позовні вимоги ОСОБА_1 не підтримала.

ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні підтримали доводи , викладені у позовній заяві . Від стягнення судових витрат на їх користь відмовилися.

Третя особа - служба у справах дітей Чернівецької міської ради у судове засідання не з`явилися.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 14.10.1995 року перебували у зареєстрованому шлюбі ( т.1 а.с. 8 ). У процесі розгляду даної справи , шлюб між ними розірвано .

Згідно свідоцтв про народження у сторін є двоє дітей: син ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та донька ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

За період шлюбу сторони за спільні кошти ( що не заперечувалось жодною із сторін по справі ) придбали наступне майно :

-20.08.1999 року згідно договору купівлі-продажу,посвідченого державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріально контори Прядко І.І. , житлову квартиру АДРЕСА_3 . ( т.1 а.с. 58).

-13.01.2001 року згідно договору купівлі - продажу , посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Олексюк С.В. житловий будинок та земельну ділянку в АДРЕСА_2 ( т. 1 а.с. 58-60). Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 13.01.2011 року , вона стверджує, що кошти на придбання даного нерухомого майна належали їм з ОСОБА_1 . на праві спільної власності.

Все вищеперераховане майно зареєстроване за ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України.

Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що придбані сторонами під час шлюбу : житлова квартира в АДРЕСА_1 , житловий будинок та земельна ділянка в АДРЕСА_2 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно витягу картки на реєстрацію транспортного засобу для фізичної особи Національної автоматизованої інформаційної системи , 04.02.1998 року на ОСОБА_1 зареєстровано легковий автомобіль марки « ВАЗ 21072» 1986 року випуску. ( т.1 а.с. 134) .

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Отже, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов`язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов`язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім`ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім`ї.

У процесі розгляду даної справи , жодного доказу про долю даного транспортного засобу ( фактичне користування ним чи передоручення ) встановлено не було та сторонами жодних дій щодо встановлення фактів , пов`язаних із визначенням даного автомобіля предметом спору вжито не було.

Судом встановлено , що ОСОБА_1 помер - ІНФОРМАЦІЯ_4 . ( т.1 а.с. 241).

Згідно довідки Кіцманської державної нотаріальної контори спадкоємцями після смерті ОСОБА_1 є його мати - ОСОБА_3 , діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який його пережив та батьки.

Враховуючи наведене , на стороні ОСОБА_1 залучено правонаступників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1

Правонаступник ОСОБА_3 - мати померлого ОСОБА_1 визнала позовні вимоги ОСОБА_2 щодо виділу їй у власність 1/2 частки майна , набутого ними за період шлюбу.

Первісний позов ОСОБА_1 у процесі розгляду справи правонаступники не підтримали. Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України - суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи наведене , суд приходить до висновку , що первісні позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають закриттю.

Таким чином, враховуючи, що спірне нерухоме майно набуте сторонами за час шлюбу, воно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя , у зв`язку з чим суд приходить до висновку про поділ між сторонами спільного майна подружжя, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні.

Керуючись ст.ст. ст.368, 369, 370, 372 ЦК України, ст.ст.60, 63, 65, 68, 69, 70, 71 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, ст ст 4,81, 89,258-259 ЦП України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження по первісному позову ОСОБА_1 - закрити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 44,90 кв.м., в тому числі житловою площею 31,70 кв.м. об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати житловий будинок літ А-І , загальною площею 34,60 квадратних метри , в томі числі житловою площею 19,00 квадратних метри , що розташований по АДРЕСА_2 та земельну ділянку , кадастровий номер :01:003:0667 за цільовим призначенням « для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд» по АДРЕСА_2 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 , житловий будинок літ А-І , що розташований по АДРЕСА_2 , земельну ділянку , кадастровий номер :01:003:0667 за цільовим призначенням « для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд» по АДРЕСА_2 припинити.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) право власності на 1/2 ідеальної частки квартири АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) право власності на 1/2 ідеальної частки , житлового будинку літ А-І, що розташований по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) право власності на 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, кадастровий номер :01:003:0667 за цільовим призначенням « для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд» по АДРЕСА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 - відмовити.

Арешт накладений згідно ухвали Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.10.2019 року на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 44,90 кв.м., житловий будинок та земельну ділянку розміром в 0,1976 га, кадастровий номер :01:003:0667, що розташовані по АДРЕСА_2 - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.03.2020 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський