Провадження № 2/643/4286/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Задорожної А. М., розглянувши в порядку письмового позовного провадження за наявними матеріалами в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», в інтересах якого діє представник, Камінська М. І., до ОСОБА_1 про стягнення штрафу за неналежне виконання умов договору,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, який діє на підставі належним чином завіреної довіреності звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просив суд стягнути з останнього суму штрафу в розмірі 149881,86 грн за неналежне виконання умов договору. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 02 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі Банк) та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № CM-SME700/104/2008 (далі Кредитний договір). Згідно з умовами Кредитного договору Банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 54000,00 доларів США строком до 24 березня 2023 року.

Для забезпечення виконання умов Кредитного договору між Банком з одного боку, та ОСОБА_3 і відповідачем з другого 02.04.2008 укладено договір іпотеки № PML-SME 700/104/2008 (далі Договір іпотеки).

29 червня 2010 року між Банком та позивачем було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю і договір про відступлення права вимоги, згідно з якими Банк відступив позивачу права та обов`язки, в тому числі, за Кредитним договором і за Договором іпотеки.

05.07.2010 Московським районним судом м. Харкова ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованості за Кредитним договором в розмірі 626534,81 грн. Рішення суду набрало законної сили 14.07.2010 року і станом на 27.07.2020 не виконане. Станом на 27.07.2020 ОСОБА_2 зобов`язання по поверненню суми боргу за кредитним договором не виконуються, у зв`язку з чим позивач прийняв рішення звернути стягнення на предмет іпотеки.

22.05.2020 на адресу відповідача рекомендованим листом направлено вимогу від 20.05.2020 про добровільне виселення з предмету іпотеки протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання цієї вимоги. Відповідач вказану вимогу не виконав, за що, відповідно до умов Договору іпотеки, передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10% від суми, наданої в кредит. Позивач надіслав на адерсу відповідача лист з вимогою про сплату штрафу, але відповідач не виконав таку вимогу, у зв`язку з чим позивач звертається до суду. Позивач вважає, що згідно з умовами Договору іпотеки, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за Договором іпотеки, до сплати підлягає штраф в розмірі 5400,00 доларів США з кожного іпотекодавця, що еквівалентно 149881,86 грн. На підставі викладеного представник позивача просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши наявні докази установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд установив, що між Банком та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредитні кошти в розмірі 54000,00 доларів США. Для забезпечення виконання Кредитного договору між Банком з одного боку, та ОСОБА_3 і відповідачем з другого укладено Договір іпотеки. Банк відступив позивачу права та обов`язки за Кредитним договором та Договором іпотеки, уклавши договір про відступлення права вимоги та договір про купівлю-продаж кредитного портфелю. Вказані обставини підтверджуються копіями належним чином укладених договорів (а.с. 4-21) та витягом з додатку до договору про відступлення права вимоги від 29.04.2020 (а.с. 22).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України установлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 572, ч. 1 ст. 575 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 510, п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 514 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд установив, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 липня 2010 року з ОСОБА_2 на користь Банку було стягнуто суму заборгованості за Кредитним договором в розмірі 626534,81 грн. У позовній заяві зазначено, що вказане рішення суду не виконане, така інформація не спростовувалась відповідачем. З огляду на викладене суд встановив, що зобов`язання ОСОБА_2 за Кредитним договором на час розгляду цієї справи не виконане. Представник позивача вказує, що у зв`язку з невиконанням Кредитного договору позивачем було прийняте рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.п. g п. 5.2 статті 5 Договору іпотеки у випадку звернення Іпотекодержателем стягнення на Предмет Іпотеки Іпотекодавці, на письмову вимогу Іпотекодержателя, зобов`язані забезпечити звільнення Предмета Іпотеки всіма мешканцями протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання відповідної вимоги.

22.05.2020 на адресу відповідача позивачем направлено вимогу від 20.05.2020 про добровільне виселення з предмету іпотеки протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання цієї вимоги. Відповідач приписи п.п g п. 5.2 статті 5 Договору іпотеки та вимогу позивача від 22.05.2020 не виконав.

Пунктом 9.5 статті 9 Договору іпотеки визначено, що в разі невиконання чи неналежного виконання Іпотекодавцями п. 4.5.1 та/чи п 5.2 цього Договору, останні сплачують на користь Іпотекодержателя штраф в сумі 10% (десять відсотків) від суми отриманого кредиту за Кредитним договором. Сплата штрафу не звільняє Іпотекодавця від виконання п. 4.5.1. та/чи п. 5.2 цього Договору.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 612, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за порушення умов Договору іпотеки обґрунтованими, проте, позивач не довів підстави для стягнення штрафу саме в розмірі, вказаному у позовній заяві. Так, позивач вказує, що згідно з пунктом 9.5 статті 9 Договору іпотеки штраф за порушення пункту 5.2 статті 5 Договору іпотеки в розмірі 10% від суми, наданої в кредит підлягає сплаті кожним з іпотекодавців. Але зі змісту пункту 9.5 статті 9 Договору іпотеки (а.с. 10) вбачається, що штраф у вказаному розмірі на користь іпотекодержателя сплачують обидва іпотекодавця, а не кожен з них.

Частиною 1 статті 540 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Таким чином, сума штрафу в розмірі 10% від суми, наданої в кредит становить 5400 доларів США, яка підлягає стягненню з іпотекодавців в рівних частках, тобто по 2700 доларів США з кожного. За розрахунками позивача, які підтверджені роздруківкою з сайту НБУ (а.с. 25) сума, еквівалента 2700 доларів США становить 74940,93 грн. Відповідач не надав суду доказів сплати штрафу у відповідному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 81, ч. 1 ст. 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд розподіляє судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 100, 141, 263-265, 268, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 510, 512, 514, 526, 530, 540, 546, 549, 572, 575, 610-612, 1054 ЦК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» штраф за неналежне виконання умов договору іпотеки № PML-SME 700/104/2008 від 02.04.2008 в розмірі 74940 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок) грн 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 1124 (одна тисяча сто двадцять чотири) грн 11 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Московський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», код ЄДРПОУ: 300528, адреса місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Фізкультурна, 28-Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А. М. Задорожна