Справа № 548/1254/20
Провадження № 2/548/524/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2020 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Старокожко В.П.,

за участю секретаря судових засідань Листопад В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на малолітню дитину,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на малолітню дитину.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що він (позивач) згідно рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 05.09.2017 року, справа № 548/1048/17, ухвалено, зокрема збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2013 року по справі № 548/2137/13-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 300 /триста/ гривень щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу до повноліття дитини, та стягувати їх в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви, а саме з 20.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття на користь її матері, ОСОБА_2 .

Вказує, що після постановлення цього судового рішення у нього змінився сімейний стан, оскільки в новому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитини син ОСОБА_4 , і тепер крім доньки від першого шлюбу, він утримує ще 2-х дітей від другого шлюбу, є непрацюючим, його сімейний стан змінився, в зв`язку з чим розмір його доходів зменшився, а тому просив задовольнити позов та стягувати із нього на користь відповідачки 1/6 частину його доходів.

В судове засідання позивач не з`явився.

Відповідач про судове засідання повідомлена належним чином, подала суду відзив на позов в якому заперечувала проти позовних вимог позивача, вказавши, що розмір аліментів повинен залишитися попереднім, так як народження дитини не свідчить про погіршення майнового стану позивача, зменшення розміру аліментів призведе до порушення прав її дитини на належне матеріальне забезпечення з боку батька.

Виконуючи приписи ст.ст.264, 265 ЦПК України суд зазначає таке.

Позивач та відповідач по справі є батьками ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серії НОМЕР_1 .

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 30.09.2013 року, справа № 548/1453/13-ц, ухвалено, зокрема, стягувати щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Новоаврамівка, Хорольського району, Полтавської області, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку в місяць .

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 18.11.2013 року по справі № 548/2137/13-ц, ухвалено зменшити розмір аліментів, що стягуються згідно виконавчого листа за №548/1453/13-ц виданого 11.10.2013 року Хорольським районним судом, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць до стягнення у твердій грошовій сумі 300 /триста/ гривень щомісячно починаючи з дня вступу рішення в законну силу до повноліття дитини.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №548/1453/13-ц виданий Хорольським районним судом Полтавської області 11.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.07.2013 року і до повноліття.

29 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_6 від вказаного шлюбу у них народився син ОСОБА_6 .

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 05.09.2017 року, справа № 548/1048/17, ухвалено, зокрема збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2013 року по справі № 548/2137/13-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 300 /триста/ гривень щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу до повноліття дитини, та стягувати їх в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви, а саме з 20.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття на користь її матері, ОСОБА_2 .

Відкликано з виконання виконавчий лист № 548/2137/13-ц від 11.10.2013 року, виданий Хорольським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 300 грн. щомісячно.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в позивача у новому шлюбі народився другий син ОСОБА_7 .

Згідно довідки Хорольського районного відділу ДВС північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) вбачається, що позивач з липня 2017 року сплачує аліменти, виходячи із розміру доходу (середньої заробітної плати для непрацюючого по Хорольському районі), що свідчить про те, що останній не був офіційно працевлаштований.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народився син ОСОБА_4 від іншого шлюбу.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є непрацюючим.

Докази надані відповідачем свідчать про те, що аліменти позивач сплачує, виходячи із розміру середньої заробітної плати для непрацюючого по Хорольському районі.

Зміна сімейного стану позивача у зв`язку з народженням дитини підтверджена належними та допустимими доказами.

За умови того, що позивач не працює, народження дитини в його новій родині та обов`язок забезпечити її утримання однозначно свідчить про погіршення майнового стану позивача, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Суд зазначає, що утримання неповнолітніх дітей є обов`язком батьків незалежно від того проживають вони з дітьми чи ні. Виконання цього обов`язку може здійснюватися як у примусовому порядку (шляхом стягнення аліментів), так і у добровільному порядку.

Позивач виконує такий обов`язок шляхом примусового стягнення аліментів за рішенням суду у розмірі 1/4 на доньку від першого шлюбу. Двох синів від другого шлюбу він утримує без примусового порядку.

Суд зазначає, що визначена законом частка заробітку (доходу) платника аліментів на трьох неповнолітніх дітей складає 1/2, тобто по 1/6 частині на одну дитину. Позивач має трьох неповнолітніх дітей. На доньку від першого шлюбу аліменти сплачує за рішенням суду в розмірі, що перевищує 1/6 частку доходу.

Відтак, ураховуючи вказані положення законодавства та встановлені у справі обставини суд повністю задовольняє позовні вимоги про зменшеня розміру аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору сплаченого позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Зменшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 05.09.2017 року, справа № 548/1048/17, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та стягувати їх в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття,

Відкликати з виконання виконавчий лист № 548/1048/17 від 17.10.2017 року, виданий Хорольським районним судом Полтавської області про збільшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2013 року по справі № 548/2137/13-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 300 /триста/ гривень щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу до повноліття дитини, та стягувати їх в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви, а саме з 20.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття на користь її матері, ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: