Справа № 519/2431/12
Провадження №6/263/71/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Момот А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» Радченко В.Ю., зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником,-

В С Т А Н О В И В:

В Жовтневий районний суд м.Маріуполя з заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, звернувся представник ТОВ «Вердикт Капітал» Радченко В.Ю., у якій просить суд замінити вибулого стягувача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №519/2431/12 за позовом ПАТ «ВБР» до відповідачів, якими є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №203Н/07-05. В обгрунтування заяви представник посилається на те, що 20.09.2012 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя ухвалено рішення по справі №519/2431/12 про стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВБР» заборгованості за кредитним договором №203Н/07-05.

28.11.2019 року між ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладеного договір про відступлення прав вимоги №212009, відповідно до якого ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором №203Н/07-05.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив справу розглянути без їх участі.

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та їх представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, при цьому від представника до суду надійшли заперечення в яких просили відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал», на підставі наступного.

16.07.2007 року між ПАТ «ВіЕйБІ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 203Н/07-05, згідно якого був виданий кредит в сумі 28000,00 дол.США на строк до 10.07.2017 року. В забезпечення кредиту, між ОСОБА_1 та Банком був укладений договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності та є єдиним її житлом. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 20.09.2012 року справа №2/519/1449/12 з ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБІ Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №203Н/07-05 в сумі по тілу та відсоткам 19707,03 дол.США, що еквівалентно сумі 157455,23 грн., а також комісію та пеню, загальна заборгованість в гривні 165500,17 грн.

У подальшому за заявою ПАТ «ВіЕйБІ Банк» Центральним ВДВС у м.Маріуполі були відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошових коштів, в межах якого щомісячно утримується із заробітної плати ОСОБА_2 та з пенсії ОСОБА_1 грошові кошти на користь стягувача.

Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року за №1304-VІІ встановлено наступне:

Протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Окрім того, кредитна установа ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» як на дату укладення договору про відступлення прав ТОВ «Вердикт Капітал» 28.11.2019 року, так і на теперішній час існує як юридична особа, з реєстру юридичних осіб не виключений, тому юридичних підстав для заміни стягувача по справі №519/2431/12 не має.

Суд, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, прийшов до висновку що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Верховним Судом України у постанові від 20.11.2013 року висловлена правова позиція у справі № 6-122цс13 у якій зазначено про те, що виходячи зі змісту статтей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Судом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 20.09.2012 року по справі №519/2431/12 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість в сумі 165500,17 грн. та стягнуто в дольовому порядку з них судовий збір у розмірі 1655,00 грн., тобто по 827,50 грн. з кожного.

Ухвалою суду від 31.10.2012 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 20.09.2012 року, залишено без задоволення.

У відповідності до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Правонаступництво на стадії виконання - це перехід процесуальних прав та обов`язків у виконавчому провадженні від правопопередника (сторони, яка вибула із виконавчого провадження) до правонаступника (особи, яка замінює стягувача або боржника) в силу правонаступництва в матеріальних відносинах, які виступають предметом виконання.

Таким чином, підставою для правонаступництва у виконавчому провадженні є правонаступництво у матеріально-правових відносинах (смерть фізичної особи, яка була стороною у правовідносинах, в яких допускається правонаступництво, реорганізація юридичної особи, заміна кредитора чи боржника у зобов`язанні: уступка вимоги, перевід боргу; та інші форми переходу прав та обов`язків від однієї особи до іншої).

У зв`язку з такою заміною кредитора, відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, вступаючи у процес, правонаступник має довести своє право на правонаступництво прав та обов`язків конкретного суб`єкта цивільних процесуальних правовідносин.

Разом з цим, зі змісту копії договору №212009 про відступлення прав вимоги за даним кредитним договором, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», не вбачається чи виконані умови даного договору щодо настання подій, пов`язаних з переходом прав вимоги кредитора до боржника.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року за №1304-VІІ встановлено, що протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Виходячи з викладеного, Банк умисно продав вказаний кредит, аби обійти Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, який забороняв йому продавати майно боржника.

Боржник укладав договір кредиту та договір іпотеки з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», а не з ТОВ «Вердикт Капітал», тому і відповідальність за вказаними договорами несе перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Крім того, боржника, як сторону вказаного договору кредиту про відступлення права вимоги за договором повідомлено не було, що є порушенням законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81,442 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» Радченко В.Ю., зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: П.І.Папаценко