РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року

м. Рівне

Справа № 559/1782/18

Провадження № 22-ц/4815/174/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

відповідач ТОВ "Тревел Профешнл Груп",

третя особа, яка не

заявляє самостійних

вимог щодо предмета спору ФОП ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 листопада 2019 року (ухвалене у складі судді Ральця Р.В.; повний текст рішення суду виготовлено 15 листопада 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в :

23 серпня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживачів.

Позовна заява мотивована тим, що 06 червня 2018 року між ОСОБА_1 , яка діяла в своїх інтересах та інтересах чоловіка ОСОБА_2 , та ТзОВ "Тревел Профешнл Груп", від імені якого діяла фізична особа-підприємць ОСОБА_3 , на підставі агентського договору, було укладено договір про надання туристичних послуг (на туристичне обслуговування) №ТR27011220 від 06 червня 2018 року.

За умовами вказаного договору туроператор зобов`язався забезпечити надання туристам туристичного продукту /туру/ за маршрутом Київ-Далам-Київ, в період з 24.07.2018 року по 03.08.2018 року, медичне страхування туриста та страхування від нещасних випадків, що підтверджується страховим полісом або свідоцтвом страхової компанії; візової підтримки.

Вартість послуг турагента на дату укладення договору становила 53505 гривень.

Відповідно до договору замовник туру зобов`язаний своєчасно оплатити вартість турпродукту та послуги візової підтримки.

ОСОБА_1 в порядку та відповідно до умов договору і виставленого рахунку, 07.06.2018 року здійснила оплату турпродукту в готівковій формі, через уповноважену особу, в розмірі 53505 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 812 від 07.06.2018 року, виданого ФОП ОСОБА_3

Туроператором зобов`язання щодо організації та надання туристичних послуг належним чином виконано не було, документи, що підтверджують право на одержання туристичних послуг, обумовлених договором позивачами отримано не було.

У зв`язку з ненаданням відповідачем туристичних послуг їм заподіяно збитків у розмірі 53505 гривень, які було сплачено в рахунок оплати послуг за договором, а також підлягає до стягнення пеня за прострочення виконання зобов`язання за кожен день прострочки до моменту виконання рішення в розмірі 3% вартості послуги за кожен день прострочення, відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів".

Крім того, їм заподіяно моральну шкоду, оскільки туроператором не надано туристичних послуг, що порушило їх право на відпочинок, у зв`язку з чим вони зазнали душевних страждань та розчарування, оскільки було порушено нормальний режим життя.

Враховуючи глибину та тривалість моральних страждань, порушення режиму життя, втрату можливості повноцінного відпочинку, а також виходячи з засад розумності та справедливості, практики вирішення подібних спорів, вони оцінюють завдану моральну шкоду в розмірі по 10 000 грн.

Просили суд стягнути з ТзОВ "Тревел Профешнл груп" на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток у розмірі 53505 гривень, пеню в розмірі 43339 гривень та моральну шкоду в розмірі у розмірі 10000 гривень, а також на користь ОСОБА_4 10000 гривень моральної шкоди. Усі судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживачів задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" на користь ОСОБА_1 53505 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот п`ять) грн. матеріального збитку, пеню у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., 10 000 (десять тисяч) грн., моральної шкоди, всього 65505 (шістдесят п`ять п`ятсот п`ять) грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" на користь ОСОБА_2 10 000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" в дохід держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок за вимогу майнового характеру та 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок за вимогу немайнового характеру, а всього 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

У решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що послуги з надання туристичних послуг, відповідно до умов договору, мав надавати саме туроператор - ТзОВ "Тревел Профешнл Груп", а укладаючи договір про надання туристичних послуг ФОП ОСОБА_3 , діяла на підставі, від імені, за дорученням та під контролем ТзОВ "Тревел Профешнл Груп" (туроператор) згідно агентського договору.

Тому саме ТзОВ "Тревел Профешнл Груп", як сторона договору про надання послуг, повинен нести відповідальність за порушення умов договору - ненадання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 туристичної подорожі до Турецької Республіки.

13 грудня 2019 року ТзОВ "Тревел Профешнл Груп" подало апеляційну скаргу, у якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована незаконністю оскаржуваного рішення.

Вказує, що Відповідно до п. 1.1 Субагентського договору, Турагент (ФОП ОСОБА_5 ) доручає, і Субагент (ФОП ОСОБА_3 ) зобов`язується за винагороду надавати Турагенту послуги з реалізації сформованого Туроператором (ТОВ "Тревел Профешнл Груп") Турпродукту шляхом укладення від імені та в інтересах Турагента договорів на туристичне обслуговування із Замовниками Турпродукту, а також виконувати інші дії, пов`язані з реалізацією Турпродукту та передбачені умовами цього договору.

Однак, ФОП ОСОБА_3 , вийшовши за межі наданих Субагентським договором повноважень, не уклала з позивачами договору на туристичне обслуговування по формі, викладеному в Додатку № 1 "Форма Договору про надання туристичних послуг (на туристичне обслуговування)" до Субагентського договору, що знаходиться в публічному доступі на офіційному сайті Туроператора.

Судом першої інстанції не було встановлено, що договір про надання туристичних послуг № ТR27011220 від 06.06.2018 року між ТзОВ "Тревел Профешнл Груп" та туристами є таким, що не був укладеним від імені Відповідача.

Відповідно до п. 1.3 Агентського договору (аналогічні положення викладені в п. 1.3 Субагентського договору) змістом повноваження, що надається Туроператором Турагенту (Субагенту) відповідно до цього Договору, є укладення Турагентом (Субагентом) від імені та в інтересах Туроператора (Турагента) Договорів на туристичне обслуговування із Замовниками Турпродукту на підставі акцептованих Туроператором Заявок.

Послуги, що надаються Турагентом (Субагентом) Туристу або іншому Замовникові Турпродукту за Договором на туристичне обслуговування, але не підтвердженні Туроператором, не є предметом цього Договору і надаються Турагентом (Субагентом) під свою відповідальність та за свій рахунок.

Згідно з п. 2.9.6 Субагентського договору, факт надходження оплати вартості Турпродукту від Субагента/Замовника Турпродукту на розрахунковий рахунок Туроператора або безпосередньо в касу Туроператора є підтвердженням укладення між Субагентом та Замовником Турпродукту Договору про надання туристичних послуг (на туристичне обслуговування) за формою, встановленою у Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до Договору про надання туристичних послуг № ТR27011220 від 06.06.2018 року Заявка на бронювання (Заявка) - направлена Турагентом за вказівкою Замовника Гуроператорові безвідклична оферта Замовника Турпродукту/Турпослуги, що містить конкретні складові Турпродукту/Турпослуги, інформацію, необхідну згідно з даним Договором для бронювання Турпродукту/Турпослуги, а також пропозицію укласти Договір на умовах, визначених Туроператором та Заявці.

Підтвердження Заявки (акцент) надане Туроператором в Особистому кабінеті Турагента підтвердження можливості забронювати вказаний (-у) в Заявці Турпродукт/Турпослугу шляхом присвоєння Заявці статусу "ОК". Підтвердження Заявки може бути здійснене шляхом виставлення рахунку.

Від Субагента ФОП ОСОБА_3 ні в системі " ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 " через Особистий кабінет, ні засобами електронного зв`язку, ні в будь-який інший спосіб заявка на бронювання туристичних послуг для Позивачів Туроператору ТОВ "Тревел Профешнл Груп" не надходила.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ФОП Шинкарьова бронювала відповідний тур для Позивачів у Туроператора ТзОВ "Тревел Профешнл Груп" та доказів перерахування ФОП ОСОБА_6 на рахунок ТзОВ "Тревел Профешнл Груп" коштів сплачених позивачем Туроператору в якості оплати Туру (заявки).

Субагент ФОП ОСОБА_3 не направляла Туроператорові безвідкличну оферту Позивачів, що містить конкретні складові Турпродукту, інформацію, необхідну згідно з Агентським/Субагентським Договором для бронювання Турпродукту, а Туроператор не акцептував таку оферту.

Згідно п. 1.3 Субагентського договору, Субагент ФОП ОСОБА_3 була зобов`язана надавати послуги за Договором про надання туристичних послуг (на туристичне обслуговування) № ТR27011220 від 06.06.2018 року під свою відповідальність та за свій рахунок.

04 лютого 2020 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що туристичні послуги мав надавати саме туроператор ТзОВ "Тревел Профешнл Груп", а укладаючи договір про надання туристичних послуг ФОП ОСОБА_3 , діяла на підставі, від імені та за дорученням ТзОВ "Тревел Профешнл Груп", тому саме воно повинно нести відповідальність за завдані збитки.

Просить про залишення рішення суду без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом встановлено, що 06.06.2018 між ФОП ОСОБА_3 , яка діяла від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" на підставі агентського договору та ОСОБА_7 , яка діяла в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8 , було укладено договір про надання туристичних послуг (на туристичне обслуговування) №ТR27011220 (а.с.10-14).

Пунктом 1.1 договору встановлено, що туроператор зобов`язується забезпечити надання замовнику туристичного продукту, сформованого туроператором, на умовах, визначених цим договором, а замовник зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплати вартість туру, згідно з даним договором.

Згідно п. 2.1.1 договору, турагент зобов`язується організувати тур, сформований туроператором до Турція для туристів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на період з 27.07.2018 по 03.08.2018 року, який включає в себе наступний комплекс туристичних послуг: бронювання квитків для авіаційного перевезення до країни перебування за маршрутом Київ-Далам-Київ, тимчасове розміщення в готелі La Blanshe SPA 5*, харчування; трансфер за маршрутом: 24.07.2018 аеропорт готель, 03.08.2018 готель - аеропорт; екскурсійна програма; медичне страхування туриста та страхування від нещасних випадків, що підтверджується страховим полісом або свідоцтвом страхової компанії.

Відповідно до п.3 вказаного договору вартість туру та послуг візової підтримки за цим договором з врахуванням послуг турагенства становить на дату укладення договору 53505 гривень.

На виконання своїх обов`язків за вказаним договором, позивачкою ОСОБА_10 було сплачено ФОП ОСОБА_3 вартість туристичних послуг у розмірі 53505 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера (а.с. 15).

Згідно розписки ОСОБА_3 від 17.06.2018 року, остання гарантує 19.06.2018 надати документи на туристичну подорож, яка була придбана на прізвище ОСОБА_2 , в іншому випадку повернути кошти за оплачений тур в сумі 53505 гривень (а.с. 16).

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тревел Пофешнл Груп» (туристичний оператор) опублікувало агентський договір про реалізацію туристичних продуктів/послуг (а.с.30-39).

ФОП ОСОБА_3 подано заяву про приєднання до агентського договору та укладено субагентський договір з ТзОВ «Тревел Профешнл Груп» (а.с. 51).

Згідно п.1.1 агентського договору туроператор доручає, а турагент зобов`язується за винагороду надавати туроператору послуги з реалізації сформованого туроператором тур продукту шляхом укладення від імені та в інтересах туроператора договорів на туристичне обслуговування із замовником тур продукту, а також виконувати інші дії, пов`язані із реалізацією турпродукту та передбачені умовами цього договору.

До початку подорожі, що визначна в укладеному між сторонами договорі, позивачі не отримали оплачені ними туристичні послуги: жодних документів на оплачену подорож їм надано не було, як і не надано інформації про повернення коштів.

01 серпня 2018 року ОСОБА_1 на адресу ТзОВ «Тревел Профешнл Груп» та ФОП ОСОБА_3 надіслано претензії про повернення коштів на суму 53505 гривень (а.с. 17-19), однак вказані претензії залишено без задоволення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця послуг з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і виконавцем.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про туризм» за договором про туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт).

Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста.

Права й обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом.

Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Згідно зі статтею 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Статтею 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Агентські відносини регулюються главою 31 ГК України, відповідно до статті 297 ГК якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням умов договору однією зі сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, установлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним у повному обсязі перед замовником за порушення договору.

За змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої, другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України від 15 вересня 1995 року «Про туризм», частини четвертої статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів», статей 610, 611, частини п`ятої статті 653, частини першої статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Таким чином, ФОП ОСОБА_3 (турагент) діяла від імені туроператора на підставі субагентського договору. Відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор, яким у цій справі є ТзОВ "Тревел Профешнл Груп".

Вказане відповідає правовій позиції Верховного суду, що висловлена у його постанові від 13 березня 2019 року, у справі № 750/9028/15-ц, яка, згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинна бути врахована до спірних правовідносин.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013 вказує, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору.

Установивши фактичні обставини у справі та на підставі норм закону суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме відповідач як туроператор несе відповідальність за невиконання умов договору про надання туристичних послуг у спірних правовідносинах.

Правовідносини, які виникли між відповідачем та третіми особами, не можуть впливати на права позивача, який належно виконав умови договору.

Спір між туроператором та турагентом може бути вирішений в іншому провадженні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" залишити без задоволення, а рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 листопада 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.В. Хилевич