Справа № 216/3374/19
провадження 2/216/1480/20
РІШЕННЯ

іменем України

05 лютого 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Цапенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом,-

встановив:

04 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, згідно якого просила встановити факт постійного проживання мене, ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем, своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 2015 року до дня її смерті, визнати за мною, ОСОБА_1 , (р.н.к.о.п.п. НОМЕР_1 ), право власності в порядку успадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі, на спадкове майно, що залишилося після її смерті, а саме: на цілу квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,5 кв.м., житловою - 36,1 кв.м.

15 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про змінення позовних вимог, відповідно до якої просить визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами, за якими ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із квартири, яка належала померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, яке було видане управлінням соціальних підрозділів п/о «Кривбасруда» 27 квітня 1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 22.11.2008 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою після смерті чоловіка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстровий номер 2-2403, яке зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» 27.11.2008 року відповідно до витягу №21073762. 30 травня 2019 року вона, як спадкоємець за законом, звернулася до Пахомової Н.І. приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округа для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій. Але постановою від 30.05.2019 року нотаріусом у видачі такого документу було відмовлено в зв`язку із тим, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , в зв`язку із цим їй рекомендовано звернутися до суду.

У судове засідання, призначене на 05 лютого 2020 року, позивач та її представник не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

15 листопада 2019 року від представника відповідача Тімуш К.О. надійшла заява, в якій остання просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що виконком покладається на думку суду, просить винести законне рішення за умови наявності усіх необхідних документів.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що складений відповідний актовий запис № 1172.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,5 кв.м., житловою - 36,1 кв.м.

30 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Пахомової Н.І. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини.

ОСОБА_1 вважаючи, що її право на спадщину не може бути здійснено іншим шляхом, оскільки їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом постановою нотаріуса від 30.05.2019, звернулася до суду з вимогами про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за законом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки позивач звернулася до суду у зв`язку з неможливістю оформлення нею права на спадщину через пропущення строку прийняття спадщини, тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення ЦК України, що регулюють питання захисту права власності, а також спадкування та виникнення права на спадщину і його здійснення.

Частиною 4 статті 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 ЦК України та нормами глави 23 ЦК України визначені основні способи захисту порушених прав, в тому числі права власності. Так, відповідно до ч.1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути вимоги про припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до положення ст. 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до ст. 328 ЦК України та п.5,37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на майно, яке вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог діючого законодавства спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (статті 1216-1218 ЦК України).

Крім того порядок здійснення спадкоємцями права на спадщину визначено нормами глави 87 книги VI Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Також за приписами ч. ч. 1, 3 ст. 1296 та ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 на день своєї смерті була зареєстрована та проживала в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження квартири.

ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.04.1993 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.11.2008 витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП ДОР «Криворізьке БТІ».

Постановою від 30.05.2019 приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартира АДРЕСА_1 , у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку на прийняття спадщини.

Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, виходячи зі змісту статті 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При цьому за відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідачем має виступати територіальна громада як остаточний правонаступник у спадковому майні за ст. 1277 ЦК України. Разом з тим оскільки повноваження реалізуються територіальними громадами переважно через місцеві ради та їх виконавчі комітети, цілком прийнятними є також позови до територіальних громад в особі місцевих ради або їх виконкомів. Наведена правова позиція підкріплюється судовою практикою, а саме постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року N7 (абзац другий пункту 24), а саме, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, виходячи з аналізу норм цивільного законодавства та судової практики суд дійшов висновку про те, що, по-перше, відповідачем за позовом, що розглядається, має виступати орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а по-друге, право на позов за ч. 3 ст. 1272 виникає у випадку подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, яким ч. 2 ст. 1220 ЦК України визначає день смерті особи.

З огляду на викладене, до предмету доказування у даній справі слід віднести час та місце відкриття спадщини, факт звернення до нотаріальної контори та поважність обставини, за якими строк для прийняття спадщині було пропущено спадкоємцем.

Перш за все слід відзначити, що строк для прийняття спадщини сплинув 25.04.2019, оскільки час відкриття спадщини ОСОБА_2 настав у день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з відповідними позовними вимогами ОСОБА_1 звернулась 04.06.2019.

Згідно п. 1.3 Порядку роботи з безхазяйними нерухомими речами, відумерлою спадщиною та знахідками в м. Макіївка, затвердженого рішенням Макіївської міської ради від 31.01.2012 №19/19, підготовка матеріалів щодо набуття територіальною громадою міста Макіївка права власності на безхазяйні нерухомі речі, відумерлу спадщину та знахідки покладається на Управління комунальної власності Макіївської міської ради (уповноважений орган) щодо всіх об`єктів, крім земельних ділянок, та на Відділ з регулювання земельних відносин Макіївської міської ради щодо земельних ділянок.

Крім того Верховний Суд України в абз 3 п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, роз`яснив, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після спливу встановленого строку для подання такої заяви, а саме 30.05.2019.

Крім того Верховний Суд України в абз 6 п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

ОСОБА_1 обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, вказувала на те, що вона вважала себе такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала із матерію на момент смерті, заяву про відмову від спадщини вона не подавала, інших спадкоємців немає, а з огляду на наведені вище роз`яснення Верховного Суду України такі причини суд може визнати поважними, оскільки вони не залежали від волі та свідомості позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визначення останній додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у вигляді квартирі АДРЕСА_1 , яка відкрилась у зв`язку із смертю її матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини (абз. 7 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7).

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що узгоджуються з нормами цивільного законодавства, через що такі вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263, 265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст.15,328, 392,1216-1218, 1221, 1233, 1235, 1261-1263, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 №14, п.п. 2, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка відкрилась у зв`язку із смертю її матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме - протягом 1 (одного) місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О.Кузнецов