Справа № 313/1133/20
Провадження № 2/313/360/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

02.11.2020 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Кравцова С.О., за участю секретаря судового засідання Басова А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням,суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_2 .

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що їй як позивачу на праві приватної власності належить будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 18.03.1992 року. Право особистої власності зареєстровано Мелітопольським бюро технічної інвентаризації від 16.04.1992 року за записом в реєстровій книзі № 82.

З липня 2017 року в її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований та не проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї виданої Виконавчим комітетом Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області від 27.08.2020 № 95.

Однак, ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, що підтверджується довідкою виданою депутатом Новоуспенівської сільської ради від с. Запоріжжя ОСОБА_3 від 28.08.2020 року, Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться.

Сам факт реєстрації відповідача в належному ОСОБА_1 на праві власності будинку порушує його права як його власника та створює для нього відповідні незручності, які обмежують його права вільного володіння, користування та впорядження своїм майном. Крім того, у ОСОБА_1 виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, чим об`єктивно порушуються його права. Також реєстрація відповідача позбавляє ОСОБА_1 права на оформлення субсидії по сплаті комунальних послуг, тому він змушений звернутися до суду з вказаною позовною заявою.

Позивач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду та винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав.

Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З урахуванням положень ст.280 ЦПК України та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на підставі на праві приватної власності належить будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 18.03.1992 року. Право особистої власності зареєстровано Мелітопольським бюро технічної інвентаризації від 16.04.1992 року за записом в реєстровій книзі № 82.

Згідно довідки Новоуспенівської сільської ради № 95 від 27.08.2020 зазначено, що Відповідач у будинку не проживає з липня 2017 року по теперішній час, не оплачує за користуванням жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі у спільному побуті.

У зв`язку з тим, що Відповідач добровільно не вживає заходів щодо зняття себе з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , це призводить до порушення вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України оскільки, позивач будучи власником вказаного нерухомого майна, не може в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено6-тимісячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини,а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня,зберігається житлове приміщення понад шести місяців.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Крім того, відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 71-72 ЖК України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 263, 265, 267-268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_2 .

Судові витрати стягнути з ОСОБА_2 на користь держави у розмірі 840 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області С.О.Кравцов