ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2020 року м. Кропивницький

справа № 394/1137/19

провадження № 22-ц/4809/597/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

боржник ОСОБА_2 ,

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Усатенка В`ячеслава Юрійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2019 року у складі судді Краснопольської Л.П. у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей і

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходів), до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2019 року у видачі судового наказу відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що суд вважає доцільним відмовити заявнику у видачі судового наказу з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, оскільки у заяві про видачу судового наказу не зазначено відомостей передбачених ст.163 ЦПК України.

В апеляційній скарзі адвокат Усатенкао В`ячеслав Юрійович, який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить ухвалу суду скасувати, заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей залишено без руху.

Запропоновано ОСОБА_1 усунути недоліки заяви, а саме: вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, надати номер і серію паспорта та інші дані, які ідентифікують боржника, копію паспорта та ідентифікаційного номера, оригінали довідок про склад сім`ї та перебування дітей на її утриманні.

Ухвала суду про залишення заяви без руху заявнику не надсилалась, про існування зазначеної ухвали стало відомо лише 24.12.2019 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

24.12.2019 адвокатом Усатенко В.Ю. надіслано на адресу суду клопотання на виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху від 29.11.2019.

29.12.2019 з Єдиного державного реєстру судових рішень адвокату Усатенку В.Ю. стало відомо про ухвалу суду від 23.12.2019, якою відмовлено у видачі судового наказу, в якій суд безпідставно зазначив, що ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали про залишення заяви без руху. До заяви про видачу судового наказу заявник надала належним чином завірені копії документів, що підтверджують обставини, якими вона обґрунтовувала свої вимоги.

Безпідставною є вимога суду про надання копії паспорта та індивідуального податкового номера боржника, копії паспорта та ідентифікаційного номера заявника, оскільки ст.163 ЦПК України не містить вимог про обов`язкове надання копій зазначених документів для видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

З приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначену в пункті 1 частини першої статті 353 цього Кодексу, а саме ухвала про відмову у видачі судового наказу, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на викладене апеляційний суд вирішив розглянути апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За приписами ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що суд вважав доцільним відмовити заявнику у видачі судового наказу з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, оскільки у заяві про видачу судового наказу не зазначено відомостей передбачених ст.163 ЦПК України.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції неможна з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою суду від 29.11.2019 заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей залишено без руху.

Запропоновано ОСОБА_1 усунути недоліки заяви, а саме: вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, надати номер і серію паспорта та інші дані, які ідентифікують боржника, копію паспорта та ідентифікаційного номера та оригінали довідок про склад сім`ї та перебування дітей на її утриманні.

Ухвала суду про залишення заяви без руху направлялася на адресу ОСОБА_1 , але бела повернута з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання» (а.с.17).

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2019 року у видачі судового наказу відмовлено.

На виконання ухвали суду про залишення заяви без руху, 28.12.2019 від представника ОСОБА_1 адвоката Усатенка В.Ю. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи зазначених в ухвалі документів, крім копій реєстраційного номеру облікової картки платника податків та паспорту ОСОБА_2 .

Як зазначено в клопотанні, у заявника відсутні копії реєстраційного номеру облікової картки платника податків та паспорту ОСОБА_2 , а тому просив витребувати їх боржника.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Пунктом 4 частини 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Частиною другою статті 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо змісту заяви про видачу судового наказу, а саме: в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) зайого наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб-громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, його номер і серію паспорта та інші дані, зазначаються у заяві, якщо вони відомі заявнику.

Порядком про надання судам загальної юрисдикції інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників і стягувачів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України та Державної податкової служби від 26 лютого 2013 року №30/44 передбачено надання Міндоходів судам загальної юрисдикції інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків, зареєстрованих у державному реєстрі фізичних осіб-платників податків.

Таким чином, у разі необхідності суд першої інстанції не позбавлений можливості зробити відповідний запит, а не зазначення та не надання номеру і серії паспорта боржника не може бути підставою для відмови у видачі судового наказу.

У заяві про видачу судового наказу ОСОБА_1 зазначила адресу та номер засобу зв`язку ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника заявниці не відомий, оригінали особистих документів ОСОБА_2 у заявниці відсутні.

ОСОБА_1 додала до заяви про видачу судового наказу належним чином завірені копії документів, що підтверджують обставини, якими вона обґрунтувала свої вимоги, а саме: копії довідок про реєстрацію свого місця проживання та місця проживання дітей, копію довідки про склад сім`ї.

До заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 на підтвердження її права на таке звернення, а саме на підтвердження факту, що вона є матір`ю дітей та що вони проживають разом з нею, надано суду необхідні докази.

Зазначені обставини свідчать про наявність права заявника на звернення з заявою про стягнення аліментів на дітей у відповідній частині від заробітку (доходу) платника аліментів і це було достатнім для прийняття до розгляду її заяви про видачу наказу.

Однак, суд першої інстанції належної уваги не звернув, чим порушив права заявника на доступ до правосуддя, оскільки згідно цивільного законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд в свою чергу покладено обов`язок повного та всебічного розгляду спорів, які виникли, що можливо лише під час розгляду справи по суті.

Більше того, аналіз зазначених вище дій суду, свідчить про те, що занадто суворе дотримання судом правил процесуального законодавства в даному випадку фактично позбавило ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на стягнення аліментів у безспірному порядку, саме шляхом видачі судового наказу про стягнення аліментів, що свідчить про надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства, оскільки застосовані судом обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Оскільки видача судового наказу не віднесена до компетенції суду апеляційної інстанції то відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 Цивільно процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена із порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

А. М. Головань