Справа № 559/1679/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Крушняк О.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовною заявою Дубенської районної державної адміністрації в інтересах дитини: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Дубенська РДА звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення її батьківських прав відносно дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що на адресу органу опіки та піклування райдержадміністрації надійшло клопотання від виконавчого комітету Вербської сільської ради від 23 липня 2019 за № 428/02-25 з проханням розпочати процес вилучення новонародженої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_3 так як існує безпосередня загроза її життю та здоров`ю.

Відповідачка зареєстрована по АДРЕСА_1 з 16 квітня 2019 року в господарстві її матері - ОСОБА_4 , 1960 року народження, яка є інвалідом II групи (психологічний розлад), потребує постійного лікування, має шкідливі звички та не турбується про належні умови для проживання в будинку, постійно конфліктує із своїми дорослими дітьми, на даний час перебуває на лікуванні в Острозькій лікарні. Одночасно в зазначеному будинку, де зареєстрована та проживає відповідачка, повна антисанітарія, в кімнатах відсутня підлога, немає вікон та віконних рам, на стінах грибок. Зовнішня штукатурка облітає, поріг будинку зруйнований, на веранді у вікнах і дверях розбите скло, увесь будинок потребує капітального ремонту. Для опалення будинку використовується електроенергія, за несплату її неодноразово відключали навіть взимку.

Враховуючи ті обставини, що відповідачка жодним чином не забезпечила належних умов для повноцінного життя, виховання та розвитку новонародженої дитини, виконавчим комітетом Вербської сільської ради було прийнято рішення за № 38 від 18 липня 2019 року про вилучення малолітньої дитини. Дане рішення було прийнято виключно в інтересах новонародженої ОСОБА_2 з метою збереження життя та здоров`я дитини, оскільки в будинку матері перебування, проживання немовляти є неможливим тому, що відсутні будь-які умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини, а також є безпосередня загроза для її життя та здоров`я.

Окрім того, стосунки між членами родини недоброзичливі, у сім`ї постійно виникають конфлікти, сварки. Про сімейні негаразди в родині відповідачки засвідчують чисельні звернення її матері до виконкому сільської ради про те, що син заявниці ОСОБА_5 , який ніде не працює, регулярно вживає алкогольні напої, спричиняє скандали, сварки, вчиняє сімейне насильство, виносить домашні речі та пропиває їх, приводить в будинок різноманітні компанії та розпиває з ними спиртні напої. Члени родини постійно з`ясовують стосунки хто і в якій кімнаті має проживати, самовільно їх займаючи.

Позивач акцентує увагу на тих обставинах, що мати відповідачки ОСОБА_4 наголошує про те, що її донька не в змозі виконувати свої батьківські обов`язки та при народженні дитини сприяти у влаштуванню її в дім малютки, так як немає куди забирати дитину тому, що відсутні будь-які умови для немовляти. Одночасно баба дитини акцентує особливу увагу, що донька доглядати дитину не буде тому, що розраховує лише на неї.

Відповідачка буває агресивною, конфліктує з матір`ю, має шкідливі звички. Вагомими аргументами, що вона не в змозі забезпечити новонародженій доньці належні умови для проживання, виховання, розвитку та навчання є те, що 6 липня 2007 року рішенням Дубенського міськрайонного суду справа № 2-1002 2007 відібрано від ОСОБА_3 , 1983 року народження, малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого органом опіки та піклування райдержадміністрації влаштовано в сімейні форми і станом на сьогоднішній день ОСОБА_7 перебуває під піклуванням та проживає в сім`ї піклувальника за межами Дубенського району. З моменту прийняття даного рішення та по сьогоднішній день, відповідачка жодного разу ніколи не поцікавилась сином, де він, що з ним та яка його подальша доля.

Також рішенням Дубенського міськрайонного суду від 29 листопада 2011 року розірвано шлюб між ОСОБА_9 та відповідачкою. Після розірвання шлюбу відповідачці залишено прізвище " ОСОБА_2 ". Малолітню доньку: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку народила відповідачка перебуваючи у даному шлюбі - залишено на вихованні батька.

20.01.2012 рішенням Дубенського міськрайонного суду з відповідачки на користь ОСОБА_9 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_10 в розмірі ј частини всіх видів заробітку.

Після розірвання шлюбу відповідачка жодним чином не допомагає доньці, не спілкується та не цікавиться нею.

Щодо невміння та неспроможності виховувати, забезпечувати малолітню ОСОБА_2 є ті обставини, що відповідачка маючи вже двох дітей свідомо ігнорує свої батьківські обов`язки і в жодному випадку не проявляє материнської ласки та турботи щодо них, ніколи не зверталась до служби у справах дітей, сільської ради щодо можливості побачень та спілкувань з ними, надання будь-якої допомоги та підтримки, взагалі не цікавилась їхньою долею.

Особливо варто зазначити те, що сім`я відповідачки, а також її матері (у роки їхнього неповноліття) постійно перебували на обліку сільської ради, як неблагополучні.

Згідно інформації Вербської сільської ради відповідачка, відповідно до рішення суду була знята з реєстрації по місцю проживання колишнього чоловіка в АДРЕСА_2 в травні 2012 року. З травня 2012 року проживала невідомо де, лише з 15 квітня 2019 року зареєстрована в будинку матері с. Верба. На даний час житловий будинок, в якому мешкає відповідач, занедбаний як всередині, так і зовні, безлад у дворі та на присадибній ділянці, яка жодним чином не обробляється. Слід зазначити, що сумнівні компанії, які збираються в її будинку влаштовують скандали, розпивають спиртні напої.

Враховуючи, що відповідачка є одинокою матір`ю, не проявляє належної батьківської уваги, турботи та піклування щодо дитини, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не створює та не забезпечує належні умови для повноцінного життя, виховання донці, не надасть їй матеріальної та фінансової допомоги, не зможе належним чином піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Слід зазначити, що така поведінка матері буде негативно впливати на морально - психологічний розвиток дитини, не надасть можливості їй гармонійно розвиватися в родинному оточенні, а згодом і в соціумі, а також Світлана не зможе отримати відповідної адаптації в колективі та бути в майбутньому повноцінним членом суспільства. Зазначають, що подальше проживання, перебування малолітньої з матір`ю в її будинку в край антисанітарійних, негативних та небезпечних умовах, в оточені сумнівних, хмільних компаній буде становити безпосередню загрозу життю та здоров`ю дитини.

Питання неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачкою та влаштування її малолітньої доньки в заклад соціального захисту було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Дубенської райдержадміністрації 30 липня 2019 року та прийнято рішення - рекомендувати органу опіки та піклування у терміновому порядку малолітню ОСОБА_2 влаштувати в Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям.

Відповідачка фактично не має постійного місця проживання, свідомо взагалі самоусунулась від виконання своїх батьківських (материнських) обов`язків відносно доньки, не створила відповідних умов для повноцінного її проживання, розвитку, виховання та навчання, в житловому будинку повна антисанітарія та безлад, жахливі умови тобто існує безпосередня загроза для життя та здоров`я немовляти.

Діючи в інтересах малолітньої дитини, просиять позбавити відповідачку баткьівських прав відносно новонародженої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представника позивача: начальник служби у справах дітей Дубенської районної державної адміністрації Матвійчук М.С., у судовому засіданнні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позові, який просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 , оскільки вона покращила побутові умови для проживання, побіливши кімнату для дитини.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 , яка є матір"ю відповідачки, у судовому засіданні підтвердила обставини викладені в позовній заяві.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 7).

Відповідно до розпорядження голови Дубенської РДА від 30 липня 2019 року № 228, прийнято рішення у терміновому порядку малолітню ОСОБА_2 влаштувати в Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям (а.с. 5).

Згідно характеристики виданої виконкомом Вербської сільської ради, ОСОБА_3 на території Вербської сільської ради характеризується посередньо, буває агресивною, конфліктує з матір`ю, має шкідливі звички (а.с. 9).

ОСОБА_4 , неодноразово зверталася із заявами до Вербської сільської ради з проханням повпливати на свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який ніде не працює, регулярно вживає алкогольні напої, спричиняє скандали, сварки, вчиняє сімейне насильство, виносить домашні речі та пропиває їх, приводить в будинок різноманітні компанії та розпиває з ними спиртні напої (а.с. 11,12).

Згідно клопотання від 23 липня 2019 року № 428/02-25 голови Вербської сільської ради ОСОБА_3 зареєстрована по АДРЕСА_1 з 16 квітня 2019 року в господарстві матері - ОСОБА_4 . 1960 року народження, яка є інвалідом II групи (психологічний розлад), потребує постійного лікування, має шкідливі звички та не турбується про належні умови для проживання в будинку, постійно конфліктує із своїми дорослими дітьми, на даний час перебуває на лікуванні в Острозькій психлікарні (а.с. 13).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вербської сільської ради від 18 липня 2019 року № 38, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини прийнято рішення новонароджену дитину відповідачки, ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучити у матері ОСОБА_3 (а.с. 14).

Як зазначено в акті одстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , комісія вважає не можливим проживання немовляти у даному житловому будинку, так як в приміщені повна антисанітарія, в кімнатах відсутня підлога, немає вікон та віконних рам, на стінах грибок. Зовнішня штукатурка облітає, поріг будинку зруйнований, на веранді у вікнах і дверях розбите скло, увесь будинок потребує капітального ремонту. Для опалення будинку використовується електроенергія, за несплату її неодноразово відключали навіть взимку. Відносини між членами сім`ї не доброзичливі, постійно виникають конфлікти. ОСОБА_3 психічно нервова, її мати ОСОБА_4 хворіє психічним розладом, знаходиться на лікуванні у психлікарні м. Остріг. Брат схильний до вживання алкоголю, ніде не працює (а.с. 15, 16, 17).

Згідно довідки виданої виконкомом Вербської сільської ради від 23 липня 2019 року № 2002 ОСОБА_3 зареєстрована АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входить: мати - ОСОБА_4 , брат - ОСОБА_5 , сестра - ОСОБА_12 (а.с. 18).

Відповідно до довідок виданих виконкомом Вербської сільської ради від 23 липня 2019 року № 2005, № 2006 ОСОБА_3 , на території Вербської сільської ради власного житла не має, житло за нею також не рахується, ніде не працює являється інвалідом ІІ групи з дитинства (епілепсія).

Згідно довідки Вербської сільської ради від 24 липня 2019 року № 2022 відповідачка до грудня 2008 року проживала у сім`ї ОСОБА_4 , у 2007 році позбавлена батьківських прав відносно сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у грудні 2008 року виписана на проживання по місцю проживання чоловіка у с. Мирогоща, де народила дочку, була позбавлена відносно неї батьківських прав, в травні 2012 року виписана із с. Мирогоща по рішенню суду. З травня 2012 року проживала без реєстрації невідомо де, 15 квітня 2019 року зареєстрована у АДРЕСА_1 . Сім`я ОСОБА_4 до повноліття дочки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , знаходилася на обліку у сільській раді як неблагополучна (а.с. 20).

ОСОБА_3 30 липня 2019 року була попереджена про можливість притягнення до відповідальності за ухилення від створення належних умов життя, навчання та виховання дітей (а.с. 21).

Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 06 липня 2007 року від відповідачки без позбавлення батьківських прав відібрано малолітнього ОСОБА_7 з передачею органу опіки та піклування Дубенської РДА та стягнуто аліменти на його утримання в сумі 100 грн. (а.с. 23-24).

Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 29 листопада 2011 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 розірвано. Дочку ОСОБА_10 , залишено на вихованні батька (а.с. 25).

Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 20 січня 2012 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (а.с. 26).

За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

У частині 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).

Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позивачем було надано до суду достатньо доказів того, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки і подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачка свідомо самоусунулась від виконання своїх батьківських (материнських) обов`язків відносно новонародженої доньки, не створила відповідних умов для повноцінного її проживання, розвитку, виховання та навчання, в житловому будинку повна антисанітарія та безлад, жахливі умови. тобто існує безпосередня загроза для життя та здоров`я немовляти, постійного місця проживання немає, що є підставою для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України.

Судові витрати належить стягнути з відповідачів, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 164, 166, 180 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Дубенської районної державної адміністрації (місцезнаходження: вул. Д.Галицького, 17 м. Дубно Рівненської області, ) в інтересах дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 06.05.2020.

Суддя: Р.В. Ралець